«Велике щастя, що з Луцьком трапився Котис». Із презентації книги «Тисяча років життя та історії»
![](/resize/450x300/r/files/news/2024/08-22/388308/DSC_0776w.jpg)
«Луцьк. Тисяча років життя та історії» – чергова праця Олександра Котиса, присвячена улюбленому місту. У ній автор ознайомлює читача з життям Луцька за різних часових періодів та згадує тих, хто творив його сучасний ландшафт.
Перша презентація книги «Луцьк. Тисяча років життя та історії» краєзнавця, популяризатора історії, очільника відділу охорони культурної спадщини міськради Олександра Котиса відбулася 21 серпня в книгарні «Є». Модерувала розмову засновниця літературної платформи «Фронтера» Елла Яцута.
Книга вийшла у видавництві «Віхола». Раніше автор представив видання «Луцький модернізм», «Міжвоєнний розквіт Волині», путівник «Луцьк» і низку краєзнавчих статей.«Я маю специфічне бачення Луцька. Недаремно я написав цю книжку і багато що в ній пояснив. Великою мірою для мене місто сьогоднішнє є історичним. Це його матерія і те, як вона виражається. Я люблю прогулюватися, відчувати, спостерігати, як історичні моменти впливають на сучасний Луцьк. От, наприклад, замок – це ж не просто історичний об’єкт, це те, як ми, лучани, розуміємо й пояснюємо свою історію», – зазначив Олександр Котис.
Нанизуючи найбільш помітні періоди на хронологічну вісь, він подав у книзі імена людей, які творили місто, пригадав найбільш значущі події, які тут відбулися, та вписав їх у сучасність.
«На мою думку, немає довершеного сенсу розповідати якісь історії, якщо їх не можна прив’язати до конкретного місця, якщо не можна сказати, що це було на тій-то вулиці, в цьому будинку чи на тому пагорбі. Я писав книгу так, як мені це відчувається. Я був упевнений у цьому шляху, тому що в мене за спиною – 15-річний досвід писання про Луцьк. Мій спосіб писання віднаходить свого читача. Люди хочуть читати, вони щось поширюють, обговорюють, запитують про щось, коли мене бачать. Я хотів, аби в читача, який не знає Луцьк зовсім, після прочитання створилося певне відчуття настрою міста. Не просто подати хронологічний набір фактів, а описати луцькі речі, подати відчуття, щоб кожен знайшов щось своє. Книжка надійшла в продаж із початку літа і, слідкуючи за відгуками читачів, думаю, що з цим завданням я справився», – сказав Олександр Котис.Читати ще: «Вивчаю історію Луцька 17 років. Не набридло». Олександр Котис – про нові книги, перейменування вулиць і Парк пам’яті. Інтерв’ю
«Тисячу років життя та історії» Олександр виписав на 220 сторінках. Як пригадав, завжди мріяв написати книгу – ще задовго до того, як почав цікавитися історією.
«Звичайно, цих 220 сторінок для тисячі років дуже мало. Дуже багато чого сюди не увійшло. Тому хочу запевнити, що 220 сторінок аж ніяк не вичерпують Луцьк, аж ніяк не вичерпують усього, що можна розказати», – акцентував краєзнавець.
Водночас Олександр додав, що продовження очікувати не варто: «Однак можна звузити тему, взяти менший хронологічний відтинок, додати ще дечого цікавого. Я впевнений, що є дуже багато потенціалу, який можна літературно розкрити. І хотів би працювати в цьому напрямку».Модераторка Елла Яцута запропонувала автору обговорити кілька слів, які трапляються в книзі, як-от, наприклад, цегла, пожежа, шляхта, масони, троянда, нефільтроване. Олександр ділився з присутніми історіями, які пов’язує з конкретним словом. Він пригадав кілька міських оповідок та історичних фактів, також розповів, що деякий час колекціонував шматки цегли.
«Чому я запропонувала, щоб ми просто обговорювали якісь слова? Тому що мені це нагадує те, як ми досліджуємо історію свого міста. Дуже часто отак клаптиково ми і вивчаємо історію свого краю. Ти ніби вискубуєш її з різних статей, чиїхось розповідей. Дуже рідко вона десь зібрана. Тому напрочуд важливо, щоб з’являлися такі книги. Я дякую видавництву «Віхола», яке започаткувало цю, сподіваюся, успішну серію. Ви можете зайти до книгарні, знайти книжку з назвою свого міста, прочитати її, пройтися цією тисячолітньою історією і дізнатися, де шукати далі», – наголосила Елла Яцута.Насамкінець своїми відгуками поділилися читачі.
Історикиня, краєзнавиця, завідувачка науково-експозиційного відділу Музейного простору «Окольний замок» Оксана Штанько: «Велике щастя, що з Луцьком трапився Саша Котис. Я мала честь і радість спостерігати, як Саша досліджував історію Луцька, як він відкривав для себе термін «юридика», як він відкривав для себе шляхту в місті і місто у шляхті, як ми разом блукали Ринковим майданом і тамтешніми підземеллями, що було мегакруто. Твоя книга не просто твоя, бо ти її написав. Вона найчистіший відгомін твоїх душевних поривань і любовей до Луцька, до всіх Луцьків. Так приємно читати книжку, в якій тобі все знайомо, але твоїми очима. І я тобі за це дякую. Дякую за живі, жваві відповіді. Вони набагато цінніші, ніж твори деяких занудливих істориків».Очільниця управління туризму та промоції міста Катерина Теліпська: «Запитань немає. Є величезна вдячність, Олександре, за твою роботу. Вона набагато більша за цю книгу. Усі ми знаємо, скільки ти зробив вкладу в дослідження Луцька. Я дякую тобі за те, що ця книга викликає дуже багато подиву в мене як у лучанки. Мені хочеться піти тими шляхами, якими ти йшов. Читаючи цю книгу сторінка за сторінкою, мені хотілося чимшвидше йти і відшуковувати ті деталі, про які ти згадуєш у своїй книзі. Найцінніша – педагогіка подиву. І вона тут є. Я постійно дивувалася на кожній сторіночці, хоча твої статті вже багато років читаю. Я тобі дякую за те, що вкотре Луцьк голосно звучить на всю Україну. Це величезний вклад у промоцію міста. І просто прохання: пиши далі, досліджуй Луцьк. Ця книга – свідчення того, що ти не просто житель цього міста як споживач його благ, а справжній містянин».
Ольга ШЕРШЕНЬ
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
Перша презентація книги «Луцьк. Тисяча років життя та історії» краєзнавця, популяризатора історії, очільника відділу охорони культурної спадщини міськради Олександра Котиса відбулася 21 серпня в книгарні «Є». Модерувала розмову засновниця літературної платформи «Фронтера» Елла Яцута.
Книга вийшла у видавництві «Віхола». Раніше автор представив видання «Луцький модернізм», «Міжвоєнний розквіт Волині», путівник «Луцьк» і низку краєзнавчих статей.«Я маю специфічне бачення Луцька. Недаремно я написав цю книжку і багато що в ній пояснив. Великою мірою для мене місто сьогоднішнє є історичним. Це його матерія і те, як вона виражається. Я люблю прогулюватися, відчувати, спостерігати, як історичні моменти впливають на сучасний Луцьк. От, наприклад, замок – це ж не просто історичний об’єкт, це те, як ми, лучани, розуміємо й пояснюємо свою історію», – зазначив Олександр Котис.
Нанизуючи найбільш помітні періоди на хронологічну вісь, він подав у книзі імена людей, які творили місто, пригадав найбільш значущі події, які тут відбулися, та вписав їх у сучасність.
«На мою думку, немає довершеного сенсу розповідати якісь історії, якщо їх не можна прив’язати до конкретного місця, якщо не можна сказати, що це було на тій-то вулиці, в цьому будинку чи на тому пагорбі. Я писав книгу так, як мені це відчувається. Я був упевнений у цьому шляху, тому що в мене за спиною – 15-річний досвід писання про Луцьк. Мій спосіб писання віднаходить свого читача. Люди хочуть читати, вони щось поширюють, обговорюють, запитують про щось, коли мене бачать. Я хотів, аби в читача, який не знає Луцьк зовсім, після прочитання створилося певне відчуття настрою міста. Не просто подати хронологічний набір фактів, а описати луцькі речі, подати відчуття, щоб кожен знайшов щось своє. Книжка надійшла в продаж із початку літа і, слідкуючи за відгуками читачів, думаю, що з цим завданням я справився», – сказав Олександр Котис.Читати ще: «Вивчаю історію Луцька 17 років. Не набридло». Олександр Котис – про нові книги, перейменування вулиць і Парк пам’яті. Інтерв’ю
«Тисячу років життя та історії» Олександр виписав на 220 сторінках. Як пригадав, завжди мріяв написати книгу – ще задовго до того, як почав цікавитися історією.
«Звичайно, цих 220 сторінок для тисячі років дуже мало. Дуже багато чого сюди не увійшло. Тому хочу запевнити, що 220 сторінок аж ніяк не вичерпують Луцьк, аж ніяк не вичерпують усього, що можна розказати», – акцентував краєзнавець.
Водночас Олександр додав, що продовження очікувати не варто: «Однак можна звузити тему, взяти менший хронологічний відтинок, додати ще дечого цікавого. Я впевнений, що є дуже багато потенціалу, який можна літературно розкрити. І хотів би працювати в цьому напрямку».Модераторка Елла Яцута запропонувала автору обговорити кілька слів, які трапляються в книзі, як-от, наприклад, цегла, пожежа, шляхта, масони, троянда, нефільтроване. Олександр ділився з присутніми історіями, які пов’язує з конкретним словом. Він пригадав кілька міських оповідок та історичних фактів, також розповів, що деякий час колекціонував шматки цегли.
«Чому я запропонувала, щоб ми просто обговорювали якісь слова? Тому що мені це нагадує те, як ми досліджуємо історію свого міста. Дуже часто отак клаптиково ми і вивчаємо історію свого краю. Ти ніби вискубуєш її з різних статей, чиїхось розповідей. Дуже рідко вона десь зібрана. Тому напрочуд важливо, щоб з’являлися такі книги. Я дякую видавництву «Віхола», яке започаткувало цю, сподіваюся, успішну серію. Ви можете зайти до книгарні, знайти книжку з назвою свого міста, прочитати її, пройтися цією тисячолітньою історією і дізнатися, де шукати далі», – наголосила Елла Яцута.Насамкінець своїми відгуками поділилися читачі.
Історикиня, краєзнавиця, завідувачка науково-експозиційного відділу Музейного простору «Окольний замок» Оксана Штанько: «Велике щастя, що з Луцьком трапився Саша Котис. Я мала честь і радість спостерігати, як Саша досліджував історію Луцька, як він відкривав для себе термін «юридика», як він відкривав для себе шляхту в місті і місто у шляхті, як ми разом блукали Ринковим майданом і тамтешніми підземеллями, що було мегакруто. Твоя книга не просто твоя, бо ти її написав. Вона найчистіший відгомін твоїх душевних поривань і любовей до Луцька, до всіх Луцьків. Так приємно читати книжку, в якій тобі все знайомо, але твоїми очима. І я тобі за це дякую. Дякую за живі, жваві відповіді. Вони набагато цінніші, ніж твори деяких занудливих істориків».Очільниця управління туризму та промоції міста Катерина Теліпська: «Запитань немає. Є величезна вдячність, Олександре, за твою роботу. Вона набагато більша за цю книгу. Усі ми знаємо, скільки ти зробив вкладу в дослідження Луцька. Я дякую тобі за те, що ця книга викликає дуже багато подиву в мене як у лучанки. Мені хочеться піти тими шляхами, якими ти йшов. Читаючи цю книгу сторінка за сторінкою, мені хотілося чимшвидше йти і відшуковувати ті деталі, про які ти згадуєш у своїй книзі. Найцінніша – педагогіка подиву. І вона тут є. Я постійно дивувалася на кожній сторіночці, хоча твої статті вже багато років читаю. Я тобі дякую за те, що вкотре Луцьк голосно звучить на всю Україну. Це величезний вклад у промоцію міста. І просто прохання: пиши далі, досліджуй Луцьк. Ця книга – свідчення того, що ти не просто житель цього міста як споживач його благ, а справжній містянин».
Ольга ШЕРШЕНЬ
Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
![](/public/images/coment_smile.png)
Коментарів: 1
![](/public/images/user_no_foto.png?1724324785)
додік
Показати IP
Сьогодні 13:07
Дякую. Котиса завжди цікаво читати.
Через «Ягодин» намагалися вивезти дубові бруси
Сьогодні 14:02
Сьогодні 14:02
88-річного волинянина, який заблукав у лісі, знайшли мертвим
Сьогодні 13:28
Сьогодні 13:28
У волинянина знайшли гранати, автомат, набої і наркотики
Сьогодні 12:54
Сьогодні 12:54
«Велике щастя, що з Луцьком трапився Котис». Із презентації книги «Тисяча років життя та історії»
Сьогодні 12:04
![](/public/images/logo.png)
Сьогодні 12:04
Луцький педколедж розпочне навчання вже на наступному тижні
Сьогодні 11:30
Сьогодні 11:30
Додати коментар:
УВАГА! Користувач www.volynnews.com має розуміти, що коментування на сайті створені аж ніяк не для політичного піару чи антипіару, зведення особистих рахунків, комерційної реклами, образ, безпідставних звинувачень та інших некоректних і негідних речей. Утім коментарі – це не редакційні матеріали, не мають попередньої модерації, суб’єктивні повідомлення і можуть містити недостовірну інформацію.