Журавичі – Варшава: європейський художник Ярослав Кириленко родом з Волині
![](/resize/450x316/r/files/news/2017/03-19/213675/03.jpg)
Серед багатьох європейських художників – знаних в усьому світі і маловідомих – є такі люди, яким свого часу пощастило реалізувати себе у мистецтві, стати відомими значному колу глядачів, вести активну виставкову діяльність, але з роками їхні імена тьмяніють і зникають, поглинуті забуттям. Але живими пам’ятками є створені ними живописні роботи, зафіксовані каталогами престижних виставок, збережені у галерейних та приватних колекціях.
Час від часу на них звертають увагу знавці та арт-дилери на європейських аукціонах. Саме там інколи щастить віднайти художників, народжених на Волині, але, на жаль, невідомих землякам. Їхні життєві дороги вражають своїми перипетіями та несподіваними маршрутами. Деякі деталі життя залишаються таємницею.
Одним таким відкриттям став мистець Ярослав Кириленко – європейський художник родом з Великої Волині. Він народився 19 березня (за іншими даними 6 березня) 1913 року у селі Журавичі Луцького повіту Волинської губернії у сім’ї Михайла та Емілії (уродженої Гільдебрандт) Кириленків. Цьогоріч минає 104-а річниця з дня народження нашого талановитого земляка.
Відомо, що батько художника Михайло Кириленко, колишній офіцер царської армії, опікувався санаторієм у Журавичах, куди приїздили на лікування колишні вояки з усієї Європи. Волинський курорт з цілющими мінеральними водами, збагаченими радоном, допомагав зцілити їм нанесені І світовою війною рани. Сьогодні цей санаторій намагаються відновити та знову використовувати його лікувальний потенціал для постраждалих у воєнних конфліктах ХХІ століття.
На жаль, не вдалося віднайти фото самого Ярослава, жодних відомостей про його дитинство та обставини, за яких він потрапив до Варшави. У 1928 – 1931 роках він навчався у Школі образотворчого мистецтва у Варшаві, а потім їде до Парижу та вступає до славетної Академії Жюліана – приватного закладу, який складав достойну конкуренцію паризькій Школі витончених мистецтв.
Молодий початківець потрапив до потужного мистецького середовища, де плекалися таланти та панувала свобода самовираження. Талановитому адміністраторові Родольфу Жюльєну вдалося залучити до викладання у Академії визнаних художників, а також кількох членів журі Паризького салону, а студентам надавалося право участі в конкурсі на престижну в ті часи Римську премію (фр. Prix de Rome) — нагорода у царині мистецтва, яка існувала у Франції з 1663 по 1968 рр.). Великій популярності цьому закладу сприяли такі умови навчання, за якими там мали змогу навчатися не лише професійні художники, а й любителі, а також студенти-іноземці з Німеччини, Польщі, Росії, Америки, Канади, Бразилії. Академія Жюліана надавала унікальну можливість отримати мистецьку освіту жінкам в той час, коли в Школі витончених мистецтв двері для них були закриті.
Академія мала декілька філій у Парижі – це були майстерні у різних округах міста, двері яких були відкриті для мистців з ранку до вечора. У них панував п’янкий дух свободи творчості, вільне спілкування з визнаними авторитетами та повага до індивідуальності студента. Серед випускників школи були Анрі Матісс, Джованні Джакометті, Георг Кольбе, Марія Башкирцева, Альфонс Муха, Джордж Мур та багато інших.
Майстерні Академії Жюліана на вулицях Парижа
Після навчання в Академії Ярослав Кириленко повертається до Варшави та продовжує навчання у Варшавській академії мистецтв. Розпочалася активна виставкова діяльність молодого художника: він бере участь у численних групових виставках Товариства сприяння мистецтв, салонах Варшавського округу Спілки польських художників, інших мистецьких подіях, які відвідують представники польської та європейської політичної, культурної еліти.
Побачити нам роботи Ярослава Кириленка стало можливим завдяки практиці оцифровування каталогів цих виставок, які тепер є у вільному доступі у мережі Інтернет. Ось, наприклад, каталог виставки у Варшаві у травні – червні 1951 року.
Художник працював у царині станкового живопису і графіки. Історик мистецтва, критик Роман Яців характеризує творчість Ярослава Кириленка таким чином: «В основі графічної творчості Кириленка – реалістична платформа, в межах якої розвинув постімпресіоністичну манеру, що проявилася в оперуванні пластичними засобами з віртуозним «ліпленням» форми – дереворит. Частими мотивами графіки художника була природа та анімалістка. У живописі звертався до сакральної тематики».
Цікавим є живописний досвід Ярослава Кириленка у анімалістиці. Зображення тварин у природі особливо вдавалися мистцеві. У 1937 році він одержав відзнаку на виставці «Полювання у польському мистецтві», а в 1938 році – першу премію на Виставці польської мисливської графіки у Народному музеї в Познані, інші нагороди.
Руці майстра належать численні офорти, дереворити, які він лаконічно підписував ініціалами J.K.
Ярослав Кириленко ілюстрував дитячі книжки повчального змісту, казки.
Доля художника Ярослава Кириленка родом з Волині склалася так, що майже все своє життя він прожив у Польщі, і творчість його була оцінена саме за кордоном.
У 1977 році він помер, був похований у Варшаві.
Полотна художника зберігаються у колекціях Національного музею Польщі у Варшаві, Музею Війська Польського, Народному музею у Познані, Окружному музею у Білостоку, у приватних збірках шанувальників його таланту.
За матеріалами сайту Галереї мистецтв
Марія Пилипчук
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
Час від часу на них звертають увагу знавці та арт-дилери на європейських аукціонах. Саме там інколи щастить віднайти художників, народжених на Волині, але, на жаль, невідомих землякам. Їхні життєві дороги вражають своїми перипетіями та несподіваними маршрутами. Деякі деталі життя залишаються таємницею.
Одним таким відкриттям став мистець Ярослав Кириленко – європейський художник родом з Великої Волині. Він народився 19 березня (за іншими даними 6 березня) 1913 року у селі Журавичі Луцького повіту Волинської губернії у сім’ї Михайла та Емілії (уродженої Гільдебрандт) Кириленків. Цьогоріч минає 104-а річниця з дня народження нашого талановитого земляка.
Відомо, що батько художника Михайло Кириленко, колишній офіцер царської армії, опікувався санаторієм у Журавичах, куди приїздили на лікування колишні вояки з усієї Європи. Волинський курорт з цілющими мінеральними водами, збагаченими радоном, допомагав зцілити їм нанесені І світовою війною рани. Сьогодні цей санаторій намагаються відновити та знову використовувати його лікувальний потенціал для постраждалих у воєнних конфліктах ХХІ століття.
На жаль, не вдалося віднайти фото самого Ярослава, жодних відомостей про його дитинство та обставини, за яких він потрапив до Варшави. У 1928 – 1931 роках він навчався у Школі образотворчого мистецтва у Варшаві, а потім їде до Парижу та вступає до славетної Академії Жюліана – приватного закладу, який складав достойну конкуренцію паризькій Школі витончених мистецтв.
Молодий початківець потрапив до потужного мистецького середовища, де плекалися таланти та панувала свобода самовираження. Талановитому адміністраторові Родольфу Жюльєну вдалося залучити до викладання у Академії визнаних художників, а також кількох членів журі Паризького салону, а студентам надавалося право участі в конкурсі на престижну в ті часи Римську премію (фр. Prix de Rome) — нагорода у царині мистецтва, яка існувала у Франції з 1663 по 1968 рр.). Великій популярності цьому закладу сприяли такі умови навчання, за якими там мали змогу навчатися не лише професійні художники, а й любителі, а також студенти-іноземці з Німеччини, Польщі, Росії, Америки, Канади, Бразилії. Академія Жюліана надавала унікальну можливість отримати мистецьку освіту жінкам в той час, коли в Школі витончених мистецтв двері для них були закриті.
Академія мала декілька філій у Парижі – це були майстерні у різних округах міста, двері яких були відкриті для мистців з ранку до вечора. У них панував п’янкий дух свободи творчості, вільне спілкування з визнаними авторитетами та повага до індивідуальності студента. Серед випускників школи були Анрі Матісс, Джованні Джакометті, Георг Кольбе, Марія Башкирцева, Альфонс Муха, Джордж Мур та багато інших.
Майстерні Академії Жюліана на вулицях Парижа
Після навчання в Академії Ярослав Кириленко повертається до Варшави та продовжує навчання у Варшавській академії мистецтв. Розпочалася активна виставкова діяльність молодого художника: він бере участь у численних групових виставках Товариства сприяння мистецтв, салонах Варшавського округу Спілки польських художників, інших мистецьких подіях, які відвідують представники польської та європейської політичної, культурної еліти.
Побачити нам роботи Ярослава Кириленка стало можливим завдяки практиці оцифровування каталогів цих виставок, які тепер є у вільному доступі у мережі Інтернет. Ось, наприклад, каталог виставки у Варшаві у травні – червні 1951 року.
Художник працював у царині станкового живопису і графіки. Історик мистецтва, критик Роман Яців характеризує творчість Ярослава Кириленка таким чином: «В основі графічної творчості Кириленка – реалістична платформа, в межах якої розвинув постімпресіоністичну манеру, що проявилася в оперуванні пластичними засобами з віртуозним «ліпленням» форми – дереворит. Частими мотивами графіки художника була природа та анімалістка. У живописі звертався до сакральної тематики».
Цікавим є живописний досвід Ярослава Кириленка у анімалістиці. Зображення тварин у природі особливо вдавалися мистцеві. У 1937 році він одержав відзнаку на виставці «Полювання у польському мистецтві», а в 1938 році – першу премію на Виставці польської мисливської графіки у Народному музеї в Познані, інші нагороди.
Руці майстра належать численні офорти, дереворити, які він лаконічно підписував ініціалами J.K.
Ярослав Кириленко ілюстрував дитячі книжки повчального змісту, казки.
Доля художника Ярослава Кириленка родом з Волині склалася так, що майже все своє життя він прожив у Польщі, і творчість його була оцінена саме за кордоном.
У 1977 році він помер, був похований у Варшаві.
Полотна художника зберігаються у колекціях Національного музею Польщі у Варшаві, Музею Війська Польського, Народному музею у Познані, Окружному музею у Білостоку, у приватних збірках шанувальників його таланту.
За матеріалами сайту Галереї мистецтв
Марія Пилипчук
Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
![](/public/images/coment_smile.png)
Коментарів: 5
![](/public/images/user_no_foto.png?1724700384)
волинянка
Показати IP
19 Березня 2017 21:24
Пощастило йому поїхати закордон. Бо Волинь не надто привітна до художників. Тоді, а може і зараз?
![](/public/images/user_no_foto.png?1724700384)
львівянин до волинянка
Показати IP
20 Березня 2017 16:30
Волиняни чому ви не шануєте свою історію.
![](/public/images/user_no_foto.png?1724700384)
волинянин до львівянин
Показати IP
20 Березня 2017 18:14
А якби залишися на Волині, то став би знаменитим у всьому світі і багатим!
![](/public/images/user_no_foto.png?1724700384)
дід Яків
Показати IP
20 Березня 2017 11:24
Це цілий роман про долю однієї родини. Але це для наступних поколінь волинян з більшим інтелектом.
![](/public/images/user_no_foto.png?1724700384)
Zbigniew z Polski
Показати IP
7 Листопада 2018 23:30
z przyjemnością przeczytałem artykuł o panu Jarosłąwie Kirilence.Ojciec mój Zdzisłąw Pągowski https://pl.wikipedia.org/wiki/Zdzis%C5%82aw_P%C4%85gowski przyjażnił się z artystą malarzem Jarosławem Kirilenką od początku ich studiów malarskich do końca życia. Przyjaźni sprzyjały także wspólne kontakty na Wołyniu (Żurawicze,Cumań,Klewań,Ołyka etc) przed II wojną światową, gdzie u Radziwiłłów pracował wuj ojca Aleksander Fijas.Obaj młodzi malarze wędrowali wspólnie po Wołyniu i Ukrainie. powstawały cykle rysunków, była wystawa w Akademii Sztuk Pięknych w Warszawie.Niestety zarówno dom p. Kirilenków,( gdzie pan Jarosłąw miał wspaniałe urządzoną pracownię malarską , o której mój ojciec mówił, ze chyba nikt takiej w historii malarstwa nie miał jak mówił mój ojciec). i dom mojego ojca w Polsce całkowicie spłonęły wraz z obrazami, rysunkami. Byłem przejazdem kilka lat temu śladem ojca w Żurawiczach, gdzie tylko wdzięczna pamięć pozostała o rodzinie Kirilenków u starszych mieszkańców, których spotkałem przed małą cerkwią. A w moim rodzinnym domu pozostał portret mego ojca namalowany przez Pana Jarosława,kilka zdjęć z jego samochodem, którym przyjechał do Łowicza, rodzinnego miasta mego ojca...Warto, aby w Żurawiczach na miejscu dworu i pracowni Jarosłąwa Kirilenko postawić świadectwo o tym wspaniałym artystyście, który tu się urodziłna pięknnej ziemi Wołynia!,
Графіки вимкнення електрики на Волині 27 серпня
Сьогодні 22:00
Сьогодні 22:00
У Нововолинську відзначили День міста та День шахтаря
Сьогодні 21:41
Сьогодні 21:41
«Я сам вилазив з-під завалів»: що розповідають жителі багатоповерхівки у Луцьку, куди влучили уламки дрона
Сьогодні 21:02
Сьогодні 21:02
Сьогоднішня атака росіян стала наймасованішою: ворог випустив 236 засобів повітряного нападу
Сьогодні 20:25
Сьогодні 20:25
Додати коментар:
УВАГА! Користувач www.volynnews.com має розуміти, що коментування на сайті створені аж ніяк не для політичного піару чи антипіару, зведення особистих рахунків, комерційної реклами, образ, безпідставних звинувачень та інших некоректних і негідних речей. Утім коментарі – це не редакційні матеріали, не мають попередньої модерації, суб’єктивні повідомлення і можуть містити недостовірну інформацію.