Заміжня за мусульманином: історія лучанки і стамбульця
![](/resize/450x347/r/files/news/2016/02-21/180214/ozer_0.jpg)
Озер Браво – успішний підприємець, який перебрався в Україну з Туреччини за покликом серця. Облаштував життя у Луцьку разом із дружиною Оленою. Чоловік зовні зовсім не схожий на звичайного турка: світла шкіра і блакитні очі часто вводять в оману працівників аеропорту. Адже ті не вірять у його турецьку національність, і щоразу, коли заглядають в паспорт, кажуть, що Озер – українець. Про це йдеться на сторінках газети «Волинські Новини»від 18лютого.
У Стамбул – на пошуки кохання
Із Луцька до Стамбула – тисячі кілометрів, однак це не завадило Олені знайти там своє щастя. Познайомилися закохані в Стамбулі. Спілкувалися близько півроку, а потім вирішили одружитися. Відтак українсько-турецьке подружжя разом із 2011 року. «Я тоді працював у великій фірмі. Олена разом зі своєю мамою приїхали в Стамбул. Ми познайомилися, і вона мені відразу сподобалася. Потім листувалися у Facebook та спілкувалися у Skype. Дуже радий, що доля подарувала мені таку хорошу й красиву дружину», – каже Озер.
Спочатку пара довго роздумувала над тим, де жити: чи залишатися в Стамбулі, чи їхати в Україну. Озер вирішив заради дружини навіть перебратися до Луцька. «Жінка запропонувала переїхати в Україну і відкрити тут свій бізнес – крамницю текстилю. Мені ця ідея сподобалася, припав до душі й Луцьк – маленьке спокійне місто», – розповідає чоловік.
На запитання, чому Озер обрав собі в дружини українку, він тільки усміхається, а потім додає: «Вона дуже гарна і розумна. Цим мене й зачарувала. Узагалі всі українки дуже вродливі, розумні, вміють вести господарку. Напевне, тому турки й люблять українок».
Родичі Озера полюбили невістку й не були проти їхнього шлюбу.
«Батьки приїжджають до нас в гості. Моя мама була тут тричі відтоді, як я одружився. Тато нас відвідував один раз. А от мої друзі-турки приїжджають дуже часто. Їм тут подобається», – каже Озер.
За віросповіданням Озер Браво мусульманин, а його дружина Олена – православна. Але подружжя переконує, що різне віросповідання ніколи не заважало їм жити у злагоді та любові. «У нас ніколи не виникало проблем через це. Я поважаю віру Олени, а вона мою. Тому це зовсім не заважає нам бути щасливими», – ділиться чоловік.
На запитання, чи дружина готує Озеру українські страви, чоловік гучно сміється, чухає живіт і жартує: «А хіба ж не видно? До знайомства важив 83 кілограми, а зараз майже на десять більше. Відгодувала мене дружина».
Озер розповідає, що Олена дуже смачно готує, як і її мама. А найбільше він любить тещині вареники із сиром та картоплею. Каже, що так смачно, як теща, ніхто не приготує. «Свинини ми не їмо, натомість готуємо страви з телятини. Дружина дуже добре знає турецьку кухню. У неї є багато книжок, за якими вона куховарить», – розповідає турок.
А ще пара дуже шанує культури обох народів. Оскільки живуть в Україні, то щоп’ятниці влаштовують собі турецький день: готують турецьку їжу та розмовляють рідною мовою Озера. Батьки навіть дали подвійне ім’я своїй дворічній доньці – Софія-Асія.
«Ми з дружиною спочатку спілкувалися англійською. Потім вона вчила турецьку, а я українську. Доньку теж вчимо обох мов, щоб не втратити традиції», – запевняє чоловік.
Розмовляти українською навчила теща
За словами чоловіка, перший рік в Україні йому видався досить важким. Не міг звикнути до клімату. Особливо, коли вперше приїхав, а тоді було 30 градусів морозу. Важко було звикнути й до людей. «Тут інший менталітет, релігія інша. Але тепер звик і мені тут добре. З’явилося багато українських друзів. Ми щотижня ходимо на футбол та разом святкуємо дні народження», – ділиться Озер.
Чоловік каже, що знайшов собі в Україні й друзів-турків. «Іду якось вулицею, чую – хтось говорить турецькою. Підійшов, поспілкувався. Так знайшов собі найкращого друга», – розповідає Озер.
Турок каже, що йому у нас дуже подобається, але відзначає, що українці досить інертні й не вміють заробляти гроші. «П’ять років тут живу, а так і не зміг зрозуміти українського менталітету. Можновладці крадуть, а бідне населення ледь виживає. Вважаю, що українська влада не дуже хороша. Я взагалі не розумію її дій», – ділиться враженнями.
Чоловік каже, що раніше турки взагалі не бачили відмінностей між українцями і росіянами. «Ми називали українців росіянами, думали, що то один народ. Тепер, коли Росія оголосила Туреччині ембарго, турки стали більше поважати українців, не любити Путіна та Росію», – запевняє.
Озер каже, що не може визначити, де жити краще: в Туреччині чи в Україні, мовляв, п’ятдесят на п’ятдесят. Адже і тут є свої проблеми, і там також.
«Туреччина дуже велика й багата країна. Хоч із економікою зараз там теж не все добре. Турки знають багато мов, уміють добре налагоджувати торгівлю. Але в Туреччині дуже неспокійні люди. У них гаряча кров», – жартує.
Озер Браво дуже добре знає українську, каже, опановувати мову його вчила теща. «Коли вперше приїжджав до України, то спочатку дивився фільми українською та спілкувався з волинянами. Було трохи важко, але потім звик. Мій тато родом з Македонії, тому я знаю македонську. Українська і македонська дуже схожі. А ще перші три роки я працював разом із тещею, то й вона мене мови вчила. Усі тепер дивуються, як турок українською розмовляє. Бо зазвичай турки знають російську. Я теж її знаю, але вона мені не подобається. Українська набагато краща, – розповідає Озер. – Щоразу, коли українці мене вперше бачать, то не вірять, що я турок. Усі думають, що українець. Коли проходжу паспортний контроль, то завше запитують: «А ви справді турок?». Показую турецький паспорт – і тоді вже вірять».
Чоловік каже, що йому не доводиться стикатися з нашими державними структурами, та він навіть радий цьому. Адже, як не крути, а іноземцю в іншій країні важко зрозуміти чужі закони. Особливо, якщо це стосується бюрократії, то ще й в Україні. Тому бухгалтерією у його крамниці опікується тільки дружина.
Нині пара не планує перебиратися на батьківщину Озера, однак не відкидає того, що колись може переїхати до Туреччини. «У житті всяке може трапитися. У будь-який момент щось може змінитися. Туреччина – моя країна, в разі чого нам буде куди поїхати», – каже чоловік. Також Озер зауважує, що українці дуже щирі й сердечні люди. Напевне, через те не поспішає повертатися на батьківщину.
Лілія БОНДАР
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
У Стамбул – на пошуки кохання
Із Луцька до Стамбула – тисячі кілометрів, однак це не завадило Олені знайти там своє щастя. Познайомилися закохані в Стамбулі. Спілкувалися близько півроку, а потім вирішили одружитися. Відтак українсько-турецьке подружжя разом із 2011 року. «Я тоді працював у великій фірмі. Олена разом зі своєю мамою приїхали в Стамбул. Ми познайомилися, і вона мені відразу сподобалася. Потім листувалися у Facebook та спілкувалися у Skype. Дуже радий, що доля подарувала мені таку хорошу й красиву дружину», – каже Озер.
Спочатку пара довго роздумувала над тим, де жити: чи залишатися в Стамбулі, чи їхати в Україну. Озер вирішив заради дружини навіть перебратися до Луцька. «Жінка запропонувала переїхати в Україну і відкрити тут свій бізнес – крамницю текстилю. Мені ця ідея сподобалася, припав до душі й Луцьк – маленьке спокійне місто», – розповідає чоловік.
На запитання, чому Озер обрав собі в дружини українку, він тільки усміхається, а потім додає: «Вона дуже гарна і розумна. Цим мене й зачарувала. Узагалі всі українки дуже вродливі, розумні, вміють вести господарку. Напевне, тому турки й люблять українок».
Родичі Озера полюбили невістку й не були проти їхнього шлюбу.
«Батьки приїжджають до нас в гості. Моя мама була тут тричі відтоді, як я одружився. Тато нас відвідував один раз. А от мої друзі-турки приїжджають дуже часто. Їм тут подобається», – каже Озер.
За віросповіданням Озер Браво мусульманин, а його дружина Олена – православна. Але подружжя переконує, що різне віросповідання ніколи не заважало їм жити у злагоді та любові. «У нас ніколи не виникало проблем через це. Я поважаю віру Олени, а вона мою. Тому це зовсім не заважає нам бути щасливими», – ділиться чоловік.
На запитання, чи дружина готує Озеру українські страви, чоловік гучно сміється, чухає живіт і жартує: «А хіба ж не видно? До знайомства важив 83 кілограми, а зараз майже на десять більше. Відгодувала мене дружина».
Озер розповідає, що Олена дуже смачно готує, як і її мама. А найбільше він любить тещині вареники із сиром та картоплею. Каже, що так смачно, як теща, ніхто не приготує. «Свинини ми не їмо, натомість готуємо страви з телятини. Дружина дуже добре знає турецьку кухню. У неї є багато книжок, за якими вона куховарить», – розповідає турок.
А ще пара дуже шанує культури обох народів. Оскільки живуть в Україні, то щоп’ятниці влаштовують собі турецький день: готують турецьку їжу та розмовляють рідною мовою Озера. Батьки навіть дали подвійне ім’я своїй дворічній доньці – Софія-Асія.
«Ми з дружиною спочатку спілкувалися англійською. Потім вона вчила турецьку, а я українську. Доньку теж вчимо обох мов, щоб не втратити традиції», – запевняє чоловік.
Розмовляти українською навчила теща
За словами чоловіка, перший рік в Україні йому видався досить важким. Не міг звикнути до клімату. Особливо, коли вперше приїхав, а тоді було 30 градусів морозу. Важко було звикнути й до людей. «Тут інший менталітет, релігія інша. Але тепер звик і мені тут добре. З’явилося багато українських друзів. Ми щотижня ходимо на футбол та разом святкуємо дні народження», – ділиться Озер.
Чоловік каже, що знайшов собі в Україні й друзів-турків. «Іду якось вулицею, чую – хтось говорить турецькою. Підійшов, поспілкувався. Так знайшов собі найкращого друга», – розповідає Озер.
Турок каже, що йому у нас дуже подобається, але відзначає, що українці досить інертні й не вміють заробляти гроші. «П’ять років тут живу, а так і не зміг зрозуміти українського менталітету. Можновладці крадуть, а бідне населення ледь виживає. Вважаю, що українська влада не дуже хороша. Я взагалі не розумію її дій», – ділиться враженнями.
Чоловік каже, що раніше турки взагалі не бачили відмінностей між українцями і росіянами. «Ми називали українців росіянами, думали, що то один народ. Тепер, коли Росія оголосила Туреччині ембарго, турки стали більше поважати українців, не любити Путіна та Росію», – запевняє.
Озер каже, що не може визначити, де жити краще: в Туреччині чи в Україні, мовляв, п’ятдесят на п’ятдесят. Адже і тут є свої проблеми, і там також.
«Туреччина дуже велика й багата країна. Хоч із економікою зараз там теж не все добре. Турки знають багато мов, уміють добре налагоджувати торгівлю. Але в Туреччині дуже неспокійні люди. У них гаряча кров», – жартує.
Озер Браво дуже добре знає українську, каже, опановувати мову його вчила теща. «Коли вперше приїжджав до України, то спочатку дивився фільми українською та спілкувався з волинянами. Було трохи важко, але потім звик. Мій тато родом з Македонії, тому я знаю македонську. Українська і македонська дуже схожі. А ще перші три роки я працював разом із тещею, то й вона мене мови вчила. Усі тепер дивуються, як турок українською розмовляє. Бо зазвичай турки знають російську. Я теж її знаю, але вона мені не подобається. Українська набагато краща, – розповідає Озер. – Щоразу, коли українці мене вперше бачать, то не вірять, що я турок. Усі думають, що українець. Коли проходжу паспортний контроль, то завше запитують: «А ви справді турок?». Показую турецький паспорт – і тоді вже вірять».
Чоловік каже, що йому не доводиться стикатися з нашими державними структурами, та він навіть радий цьому. Адже, як не крути, а іноземцю в іншій країні важко зрозуміти чужі закони. Особливо, якщо це стосується бюрократії, то ще й в Україні. Тому бухгалтерією у його крамниці опікується тільки дружина.
Нині пара не планує перебиратися на батьківщину Озера, однак не відкидає того, що колись може переїхати до Туреччини. «У житті всяке може трапитися. У будь-який момент щось може змінитися. Туреччина – моя країна, в разі чого нам буде куди поїхати», – каже чоловік. Також Озер зауважує, що українці дуже щирі й сердечні люди. Напевне, через те не поспішає повертатися на батьківщину.
Лілія БОНДАР
Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
![](/public/images/coment_smile.png)
Коментарів: 19
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
Діма
Показати IP
21 Лютого 2016 13:30
Добре олена його кормить) Я його памятаю трішки худішим)
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
наталка
Показати IP
21 Лютого 2016 13:54
Гарна родина, гарні люди і класна їх крамниця на Ковельській
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
свєта до наталка
Показати IP
21 Лютого 2016 17:34
А де саме на Ковельській?
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
наталка до свєта
Показати IP
21 Лютого 2016 19:52
навпроти пакко є новобудова, там на першому поверсі серед магазинів
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
Марійка до свєта
Показати IP
21 Лютого 2016 21:05
Навпроти Пакко в новому будинку.
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
Лучанка
Показати IP
21 Лютого 2016 16:02
Миру, злагоди і благополуччя вам на довгі-довгі роки)
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
На вас чекає Турція!
Показати IP
21 Лютого 2016 18:31
Щасливої дороги!!
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
свій
Показати IP
21 Лютого 2016 19:42
Надрукуйте щось типу "ОДРУЖЕНИЙ НА ІСЛАМІСТЦІ" а то тягне на те що тут лише кастрати живуть
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
Марійка до свій
Показати IP
21 Лютого 2016 23:14
Який Ви позитивний, а головне - високоосвічений і культурний...в принципі кому що болить)))
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
Сергій
Показати IP
21 Лютого 2016 19:44
Озер ти молодець. Будь завжди таким позитивним та файним парубком, яким є зараз. А магазинчик його навпроти ПАККО на Ковельській на першому поверсі новобудови (на правах реклами:))
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
Вікторія
Показати IP
21 Лютого 2016 21:12
Бажаю любові, благополуччя і достатку цій інтернаціональній сім'ї. А ще поповнення хлопчиком)))
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
читачка
Показати IP
21 Лютого 2016 22:31
Олена Володимирівна як людина, і як викладачка просто СУПЕР.
ТАа й обоє вони молодці.
і ззовні дуже схожі)))
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
ozer
Показати IP
21 Лютого 2016 22:34
dihakuju vsim )))
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
Patriot NE churka до ozer
Показати IP
22 Лютого 2016 18:28
Over, tebe cheka batkivshchyna a ty v gostyah zatrimavsya
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
Евгеній
Показати IP
21 Лютого 2016 22:35
Молодці!!!!!!!!!.Многих Вам літ .Удчі! І бдьте щасливі.
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
Питання до батьків
Показати IP
22 Лютого 2016 08:38
Може занадто особисте питання. але все таки. Озер та Олена, Ви поважаєте віру один одного. Батьки, скажіть будь ласка, якої віри Вашої дочка?
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
Вітольд
Показати IP
22 Лютого 2016 15:46
Віра одна, бо БОГ один
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
Олена
Показати IP
23 Лютого 2016 12:01
Візьміть в неї інтерв'ю через 10 років. (З власного досвіду життя з "майже святим" турком).
![](/public/images/user_no_foto.png?1723889960)
оля до Олена
Показати IP
27 Лютого 2016 22:10
На жаль,в нас і українські чоловіки є"майже святі" як прожити з ними років 10,все залежить від людини
У Луцьку на Ковельській авто збило мотоцикліста
Сьогодні 12:42
Сьогодні 12:42
«Хочу побачити гру улюбленої команди в українському Донецьку», – Відьмак зі сталевої сотки
Сьогодні 12:14
Сьогодні 12:14
Як лаялися волиняни чотириста років тому
Сьогодні 11:00
![](/public/images/logo.png)
Сьогодні 11:00
Шукають паліїв: на Волині горіли торф'яник і суха трава
Сьогодні 10:04
Сьогодні 10:04
За ніч ППО знищила всі «Шахеди» над Україною, по Сумах росіяни вдарили ракетою «Іскандер-К»
Сьогодні 09:36
Сьогодні 09:36
У волинських селах планують відремонтувати дороги. Де саме![](/public/images/logo.png)
Сьогодні 09:08
![](/public/images/logo.png)
Сьогодні 09:08
Додати коментар:
УВАГА! Користувач www.volynnews.com має розуміти, що коментування на сайті створені аж ніяк не для політичного піару чи антипіару, зведення особистих рахунків, комерційної реклами, образ, безпідставних звинувачень та інших некоректних і негідних речей. Утім коментарі – це не редакційні матеріали, не мають попередньої модерації, суб’єктивні повідомлення і можуть містити недостовірну інформацію.