«Замість картоплі волинянам потрібно зайнятися ягодами та фруктами», - садівник
![](/resize/450x337/r/files/news/2017/10-19/229526/T6oKMIiW6hQ.jpg)
Цьогоріч, коли весняні заморозки боляче вдарили по волинських садах, такого пишного врожаю фруктів, як у Віталія Ковальчука з Дубечного, годі й шукати. На деревах достигають обціловані літнім сонцем неймовірно великі яблука, а за обвислими від груш гілками ледве-ледве помічаєш листя, якого торкається нічна вереснева прохолода, йдеться у матеріалі газети Волинські Новини від 19 жовтня.
Молодий господар із непідробним задоволенням розповідає «біографію» кожного деревця, ділиться садівничими секретами, здобутими за шість років, упродовж яких займається улюбленою справою. Хоч у династії Ковальчуків він не перший, хто по-справжньому закоханий у садівництво, та усвідомлення свого покликання прийшло до Віталія, коли працював у Польщі. І не тому, що побачив, як добробут багатьох поляків розпочався з одного яблука, а від згадки про яблуньки діда Кирика, що й досі ростуть та родять на хуторі Язвино біля Мокрого. Скільки літ минуло... А пам’ятає, як щеплював їх дід.
«У дитинстві я так хотів свій садок посадити! – не приховує Віталій Ковальчук. – Але розпочав цю справу лише тоді, коли привіз із Польщі перший матеріал для нього – справжню підщепу – і защепив її різними новими перспективними сортами. На той час не мав ні відповідної освіти, ні досвіду, тож усього доводилося навчатися самотужки».
Нині у господарстві садівника – 30 сортів яблунь, 15 – груш, по кілька – персиків, вишні, черешні, винограду, смородини, малини, аґрусу.
«Найперспективнішими на Поліссі є такі сорти яблунь, як Фуджі, Гренісміт, Джонагоред, Мутсу, – розповідає Віталій Миколайович. – Вони нові, високоврожайні. Із найстаріших у мене в саду – Айдаред та Симеренка. Щодо груш, то збираю колекцію зимових: Яблунівська, Марія, Білоруська пізня, Вітчизняна, у планах придбати Кирзьку зимову. Та поміж них защепив для себе одну із груш, привезену зі старого панського саду з Кричного, на жаль, не знаю назви. Серед вишень обираю самозапильні – Дебрецен, Фюртош, Лотовку. Можу поділитися трьома великоплідними сортами смородини: Київським велетнем, Красою Львова та Улюбленою Копаня. Останній сорт належить селекціонерові з Львівської області, названий на його честь. Він же вивів сорт яблук Скіфське золото. Найкращими в наших кліматичних умовах є черешні Регіна, Крупноплідна, Саміт, Дрогана, Кордія».
– Ви вважаєте, що про старі добрі сорти варто забувати?
– Від них користі мало, адже наш клімат давно змінився, у садах з’явилося дуже багато нових шкідників та хвороб, і старі сорти не можуть цьому протистояти.
– А які сорти яблук є вашими улюбленими?
– Безперечно, чеський Чемпіон та японський Фуджі.
– А ще кажуть, що всі сорти яблук, які в нас нині культивуються, польські.
– Це не так. Вони просто привезені з Польщі – країни, яка є лідером у садівництві. Ось, наприклад, сорт Гала, батьківщиною якого є Нова Зеландія. Його історія досить цікава. Якось у лісі знайшли яблуньку-дичку, привезли її у великий світ. А вчені-селекціонери внаслідок перехресного запилення вивели новий сорт, який і назвали Галою. Про походження Чемпіона, плоди якого дуже добре зберігаються, і Фуджі я вже казав.
– Якщо добре придивитися, то землю під вашим садом ідеальною назвати важко.
– Тут дуже низько і в дощову погоду забагато вологи, – відповідає Віталій. – Але яблуня, слива можуть рости в таких умовах. А от персик, як і інші кісточкові, любить високі місця. Це варто пам’ятати, закладаючи сад. Персик добре росте і плодоносить на Волині. У своєму господарстві вирощую жовтий Славутич, який привіз із Липин. Цей фрукт, вирощений на підщепі манджурського персика, – задоволення не з дешевих, саджанець обійдеться приблизно у 300 гривень. Тому в умовах Полісся його краще щеплювати на аличі, у якої міцна коренева система, та й саме деревце досить морозостійке.
Віталій Миколайович, який шість років вирощує саджанці, люб’язно радить, як не помилитися, купуючи той чи той сорт фруктових дерев:
– Особливу увагу звертайте на кору. У літніх сортів яблук вона світла, у зимових – темніша. Найкраще садити деревця восени, і робити це можна, доки не замерзла земля. У лунку, окрім перегною, добре додавати попіл, тоді миші не під’їдатимуть коріння. В осінню пору варто подбати й про зниження кислотності ґрунту, цим грішать наші поліські землі. Для цього внесіть у землю аргумін, що містить мікро- та макроелементи. Якщо висаджуєте саджанець навесні, то бажано, щоб він ще не мав зеленої бруньки. Дуже добре навесні покропити сад розчином мідного купоросу з розрахунку 100 г купоросу та 1 л карбоміду на 10 л води. Робити це варто в пору, коли на дереві лускає брунька.
Коли раніше Віталій Миколайович купував підщепи, вирощені в науково-дослідних інститутах України, то нині він має власні на черешню, вишню, яблуню, грушу, для кожного сорту – своя. Вирощувати їх непросто, бо такі підщепи суттєво відрізняються від сіянців, адже мають хорошу кореневу систему, можуть похвалитися врожайністю, меншою силою росту, потребують меншого обрізування. Відтак завдяки власним старанням садівнику вдається отримати якісний посадковий матеріал, тому люди із задоволенням купують саджанці Ковальчука. На плантації під деревами-дитинчатами – ні зелинки, ні травинки. Те саме і в дорослому саду, що дуже важливо в садівництві.
І наостанок кілька практичних порад від уже досвідченого садівника. Віталій Ковальчук наголошує: доглядаючи сад, не можна забувати про користь кальцію для дерев; підливати їх мильною водою, що поліпшує структуру ґрунту; своєчасно обприскувати від шкідників та хвороб системними фунгіцидами; щоб узимку зайцям не закортіло поласувати смачною корою, намастити стовбури старим салом.
А ще садівник мріє, щоб волиняни замість вирощування картоплі займалися такими прибутковими справами, як ягідництво та садівництво, як це роблять у Європі. Справа корисна, хоч на миттєвий результат розраховувати не доводиться. А ще це приносить надзвичайне задоволення. У цьому Віталій Ковальчук переконався на власному досвіді. І поки в доброго господаря пахне яблуками сад, він поспішає підготувати його до зими, щоб навесні вкотре порадіти білосніжному яблуневому цвітінню.
Наталія Легка, Старовижівський район
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
Молодий господар із непідробним задоволенням розповідає «біографію» кожного деревця, ділиться садівничими секретами, здобутими за шість років, упродовж яких займається улюбленою справою. Хоч у династії Ковальчуків він не перший, хто по-справжньому закоханий у садівництво, та усвідомлення свого покликання прийшло до Віталія, коли працював у Польщі. І не тому, що побачив, як добробут багатьох поляків розпочався з одного яблука, а від згадки про яблуньки діда Кирика, що й досі ростуть та родять на хуторі Язвино біля Мокрого. Скільки літ минуло... А пам’ятає, як щеплював їх дід.
«У дитинстві я так хотів свій садок посадити! – не приховує Віталій Ковальчук. – Але розпочав цю справу лише тоді, коли привіз із Польщі перший матеріал для нього – справжню підщепу – і защепив її різними новими перспективними сортами. На той час не мав ні відповідної освіти, ні досвіду, тож усього доводилося навчатися самотужки».
Нині у господарстві садівника – 30 сортів яблунь, 15 – груш, по кілька – персиків, вишні, черешні, винограду, смородини, малини, аґрусу.
«Найперспективнішими на Поліссі є такі сорти яблунь, як Фуджі, Гренісміт, Джонагоред, Мутсу, – розповідає Віталій Миколайович. – Вони нові, високоврожайні. Із найстаріших у мене в саду – Айдаред та Симеренка. Щодо груш, то збираю колекцію зимових: Яблунівська, Марія, Білоруська пізня, Вітчизняна, у планах придбати Кирзьку зимову. Та поміж них защепив для себе одну із груш, привезену зі старого панського саду з Кричного, на жаль, не знаю назви. Серед вишень обираю самозапильні – Дебрецен, Фюртош, Лотовку. Можу поділитися трьома великоплідними сортами смородини: Київським велетнем, Красою Львова та Улюбленою Копаня. Останній сорт належить селекціонерові з Львівської області, названий на його честь. Він же вивів сорт яблук Скіфське золото. Найкращими в наших кліматичних умовах є черешні Регіна, Крупноплідна, Саміт, Дрогана, Кордія».
– Ви вважаєте, що про старі добрі сорти варто забувати?
– Від них користі мало, адже наш клімат давно змінився, у садах з’явилося дуже багато нових шкідників та хвороб, і старі сорти не можуть цьому протистояти.
– А які сорти яблук є вашими улюбленими?
– Безперечно, чеський Чемпіон та японський Фуджі.
– А ще кажуть, що всі сорти яблук, які в нас нині культивуються, польські.
– Це не так. Вони просто привезені з Польщі – країни, яка є лідером у садівництві. Ось, наприклад, сорт Гала, батьківщиною якого є Нова Зеландія. Його історія досить цікава. Якось у лісі знайшли яблуньку-дичку, привезли її у великий світ. А вчені-селекціонери внаслідок перехресного запилення вивели новий сорт, який і назвали Галою. Про походження Чемпіона, плоди якого дуже добре зберігаються, і Фуджі я вже казав.
– Якщо добре придивитися, то землю під вашим садом ідеальною назвати важко.
– Тут дуже низько і в дощову погоду забагато вологи, – відповідає Віталій. – Але яблуня, слива можуть рости в таких умовах. А от персик, як і інші кісточкові, любить високі місця. Це варто пам’ятати, закладаючи сад. Персик добре росте і плодоносить на Волині. У своєму господарстві вирощую жовтий Славутич, який привіз із Липин. Цей фрукт, вирощений на підщепі манджурського персика, – задоволення не з дешевих, саджанець обійдеться приблизно у 300 гривень. Тому в умовах Полісся його краще щеплювати на аличі, у якої міцна коренева система, та й саме деревце досить морозостійке.
Віталій Миколайович, який шість років вирощує саджанці, люб’язно радить, як не помилитися, купуючи той чи той сорт фруктових дерев:
– Особливу увагу звертайте на кору. У літніх сортів яблук вона світла, у зимових – темніша. Найкраще садити деревця восени, і робити це можна, доки не замерзла земля. У лунку, окрім перегною, добре додавати попіл, тоді миші не під’їдатимуть коріння. В осінню пору варто подбати й про зниження кислотності ґрунту, цим грішать наші поліські землі. Для цього внесіть у землю аргумін, що містить мікро- та макроелементи. Якщо висаджуєте саджанець навесні, то бажано, щоб він ще не мав зеленої бруньки. Дуже добре навесні покропити сад розчином мідного купоросу з розрахунку 100 г купоросу та 1 л карбоміду на 10 л води. Робити це варто в пору, коли на дереві лускає брунька.
Коли раніше Віталій Миколайович купував підщепи, вирощені в науково-дослідних інститутах України, то нині він має власні на черешню, вишню, яблуню, грушу, для кожного сорту – своя. Вирощувати їх непросто, бо такі підщепи суттєво відрізняються від сіянців, адже мають хорошу кореневу систему, можуть похвалитися врожайністю, меншою силою росту, потребують меншого обрізування. Відтак завдяки власним старанням садівнику вдається отримати якісний посадковий матеріал, тому люди із задоволенням купують саджанці Ковальчука. На плантації під деревами-дитинчатами – ні зелинки, ні травинки. Те саме і в дорослому саду, що дуже важливо в садівництві.
І наостанок кілька практичних порад від уже досвідченого садівника. Віталій Ковальчук наголошує: доглядаючи сад, не можна забувати про користь кальцію для дерев; підливати їх мильною водою, що поліпшує структуру ґрунту; своєчасно обприскувати від шкідників та хвороб системними фунгіцидами; щоб узимку зайцям не закортіло поласувати смачною корою, намастити стовбури старим салом.
А ще садівник мріє, щоб волиняни замість вирощування картоплі займалися такими прибутковими справами, як ягідництво та садівництво, як це роблять у Європі. Справа корисна, хоч на миттєвий результат розраховувати не доводиться. А ще це приносить надзвичайне задоволення. У цьому Віталій Ковальчук переконався на власному досвіді. І поки в доброго господаря пахне яблуками сад, він поспішає підготувати його до зими, щоб навесні вкотре порадіти білосніжному яблуневому цвітінню.
Наталія Легка, Старовижівський район
Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
![](/public/images/coment_smile.png)
Коментарів: 9
![](/public/images/user_no_foto.png?1724332374)
скептик
Показати IP
22 Жовтня 2017 22:12
правильно. картоплю купимо в польщі або в туреччині чи в єгипті
![](/public/images/user_no_foto.png?1724332374)
123 до скептик
Показати IP
23 Жовтня 2017 07:11
біжи бараболю саджай,а не умнічай!
![](/public/images/user_no_foto.png?1724332374)
скептик до 123
Показати IP
23 Жовтня 2017 10:34
на&рен ти мені зі своїми тупими порадами
![](/public/images/user_no_foto.png?1724332374)
123 до скептик
Показати IP
23 Жовтня 2017 12:37
бігом бульбу закопувати, кому сказано !
![](/public/images/user_no_foto.png?1724332374)
скептик до 123
Показати IP
23 Жовтня 2017 20:26
не гавкай, кишки застудиш
![](/public/images/user_no_foto.png?1724332374)
Полішук
Показати IP
22 Жовтня 2017 23:22
Картопля - свиняча їжа.
![](/public/images/user_no_foto.png?1724332374)
Карл до Полішук
Показати IP
23 Жовтня 2017 20:01
Приїдь у Видраницю, і скажи таке. Тобі *опа чувак!
![](/public/images/user_no_foto.png?1724332374)
Льоня
Показати IP
23 Жовтня 2017 05:25
Картопля проста у вирощуванні, потребуж мінімальних затрат і врожай не треба чекати три роки. А на картоплі із шкварками виросло не одне покоління західних украінців!
![](/public/images/user_no_foto.png?1724332374)
неполішук
Показати IP
23 Жовтня 2017 06:07
Все свиняче, якщо ним зловживати. Набити живота бульбою і випити 3 кружки пива. Полішуки так люблять. Щоб був повний живіт.
Заразилася лептоспірозом, купаючись у водоймі: 14-річна волинянка два тижні була на межі життя та смерті
Сьогодні 15:40
Сьогодні 15:40
Луцька громада попрощалася з трьома захисниками України
Сьогодні 15:24
Сьогодні 15:24
В Україні тестують систему «е-Консул» для спрощення доступу до сервісів МЗС за кордоном
Сьогодні 14:35
Сьогодні 14:35
Поблизу Луцька виступить популярний співак SHUMEI
Сьогодні 14:19
Сьогодні 14:19
Через «Ягодин» намагалися вивезти дубові бруси
Сьогодні 14:02
Сьогодні 14:02
88-річного волинянина, який заблукав у лісі, знайшли мертвим
Сьогодні 13:28
Сьогодні 13:28
Додати коментар:
УВАГА! Користувач www.volynnews.com має розуміти, що коментування на сайті створені аж ніяк не для політичного піару чи антипіару, зведення особистих рахунків, комерційної реклами, образ, безпідставних звинувачень та інших некоректних і негідних речей. Утім коментарі – це не редакційні матеріали, не мають попередньої модерації, суб’єктивні повідомлення і можуть містити недостовірну інформацію.