Волинянин утримує вдома екзотичну пташину ферму
2017-й рік за східним календарем є роком Півня. Відтак, є особливим для людини, для якої птахівництво та розведення екзотичних видів пернатих стало головним захопленням життя.
49-річний Руслан Семенчук за освітою є ветеринаром. З дитинства його захоплював світ рослин та тварин, тому хлопець мріяв стати вчителем біології. Та склалося так, що вступив на ветеринарне відділення колишнього Рожищенського зооветтехнікуму. Наука давалася легко, бо мав неабияке зацікавлення до всього, що вивчали.
Навчаючись у технікумі, Руслан Семенчук не просто здобув професію, а й знайшов свою долю – вродливу дівчину Надію з села Ужова Рожищенського району.
Півтора десятка літ трудилися Семенчуки в колгоспі імені Мічуріна. Руслан Петрович – завідувачем фермою, ветлікарем, бригадиром, Надія Йосипівна – пасічником. У власному господарстві в селі Яблунівка утримували чималеньку тваринницьку ферму: свині, гуси, кролі, кури, корови, нутрії, песці, коні і іншу живність.
«Було все: від хом’ячка до пари коней, - посміхається Руслан Петрович. - А на початку 2000-их ще й землю розпаювали, тож роботи вистачало».
У 2005-му Рожищенський районний центр зайнятості направив Руслана Семенчука ветлікарем на фермерське господарство Анатолія Каленюка «Чебені плюс». Рік велосипедом долав він щодня відстань від Яблунівки до Кобча. За цей час проявив себе справжнім професіоналом у справі ветеринарії, відповідальним та чесним працівником і отримав в користування службовий автомобіль.
А згодом керівництво господарства подбало, аби головний ветлікар Руслан Семенчук разом з сім’єю (дружина Надія теж працює ветеринаром в ТзОВ «Чебені плюс») переїхали жити в Топільне.
Перебравшись у село Топільне Рожищенського району, Руслан Петрович не залишив свого хобі. Щоправда, тепер утримує здебільшого птаство різних порід – від м’ясних до екзотичних карликових.
Коли заходиш на подвір’я Семенчуків, ніби в казку потрапляєш. У спеціально облаштованих клітках, що виструнчились по-під парканом, різна екзотична дивина. Гонорово походжає червонястий карликовий Кохінхін, що через своє багате оперення тулуба і ніг швидше нагадує пір’яну кульку, бо вага його сягає лише 700-800 грамів.
«Ця порода карликових курей вимагає ретельного догляду. Постійно потрібно стежити за чистотою підстилки, щоб не чіплялися залишки корму до пухнатих ніг. Бо ж складається враження, що ці курочки не ходять, а повзають по землі», - розповідає Руслан Петрович.
Особливою красою і витонченістю відзначаються маленькі курочки породи Сібрайт, що є різновидом бентамок. Кольорове – від сріблястого до червоного пір’я, обрамлене чорною каймою, ніби намальоване. Запримітивши чужих, маленький півник (вага сягає 450-500 грамів) широко розставляє крила, розправляє віялоподібний хвіст і войовничо кидається на оборону.
«Таке мале і таке завзяте», - подумалось мені.
«Це тільки на незнайомих у них така реакція. До господаря вони швидко звикають і з радістю йдуть до рук», - ніби прочитавши мої думки, прокоментував поведінку півника-оборонця Руслан Семенчук.
Після «спілкування» з цими диво-декоративними птахами в сусідній клітці зауважуємо іншу екзотику – так звані качки-мандаринки. Їх не сплутаєш ні з якою іншою породою. Самець викликає захоплення своїм строкатим і яскравим забарвленням і подібний до чарівної квітки. Голова жовто-біло-зелена, комір з червоно-рудого пір’я, нижня частина шиї і груди збоку фіолетові, облямовані білими і чорними смужками. Дзьоб рожево-червоний, ноги жовті. Справжня веселка кольорів. Дивно й те, що такий веселковий окрас мають лише самці, самочки переважно сіро-чорного оперення.
Походжаючи між кліток, почули якісь незвичні переривчасті звуки - ніби скрип не змащеного колеса воза. Озирнувшись, побачили в садку на галявині, вільний від снігу, павичів – найближчих родичів домашньої курки.
Сіренька, непримітна самка здавалась тінню у порівнянні з розкішним самцем.
«Зимою краса павичів ніби прив’ядає, - наголошує Руслан Петрович. – У теплу пору року вони ж стають справжніми красенями. Не даремно в одній зі стародавніх поем сказано, що в красі павича відображено велич богів».
Своєрідною візиткою домашньої птахоферми Семенчуків є й золоті фазани.
Всі ці екзотичні птахи, зі слів Руслана Петровича, є задоволенням для душі. І хоч справа ця копітка, але будь-які клопоти відходять на задній план, коли милуєшся їх красою.
Окрім декоративного птаства, утримують господарі і високопродуктивні породи. Наприклад, кури породи Леґгорн, Браун Нік - це одні з найкращих несучок. А Віандот сріблястий сміливо можна назвати ще й м’ясною породою.
Якщо кролівництво на наших теренах досить поширене, то вирощування нутрій не надто звична справа для домашнього господарства. Проте, в Семенчуків у спеціально обладнаних клітках поряд мирно співіснують білясті кролики Хіплус, котрі вважаються однією з кращих м’ясних порід, та довгохвості бройлерні нутрії.
«М’ясо кролика дієтичне, особливо корисне для дітей. Лікувальним при цукровому діабеті, хворобах нирок, шлунково-кишкового тракту, для зміцнення імунітету в період грипу є й м'ясо нутрії. Високі показники вмісту білка, мінеральних речовин і вітамінів роблять м’ясо цих тварин кориснішим, аніж яловичина чи свинина, тому й споживаємо його всією сім’єю», - розповідає Руслан Петрович.
Охоронцями великого пташиного царства Семенчуків (де є ще гуси, індики, голуби, перепілки, про яких ми не розповідали) є улюбленці господаря – німецька і азіатська вівчарки. Впевнено та величаво походжають подвір’ям і кілька кішок, а в хаті весело щебечуть папуги.
Звичайно, вся ця екзотика – надзвичайна краса, але вимагає вона щоденного копіткого догляду. І до снаги ця справа тільки тому, хто залюблений у природу, для кого тварини і справді є братами нашими меншими. Тож, хочеться вірити, що в рік Півня пухнасті вихованці Семенчуків принесуть в їхню оселю удачу, достаток і радість від життя.
Тетяна БОЯРИН
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
49-річний Руслан Семенчук за освітою є ветеринаром. З дитинства його захоплював світ рослин та тварин, тому хлопець мріяв стати вчителем біології. Та склалося так, що вступив на ветеринарне відділення колишнього Рожищенського зооветтехнікуму. Наука давалася легко, бо мав неабияке зацікавлення до всього, що вивчали.
Навчаючись у технікумі, Руслан Семенчук не просто здобув професію, а й знайшов свою долю – вродливу дівчину Надію з села Ужова Рожищенського району.
Півтора десятка літ трудилися Семенчуки в колгоспі імені Мічуріна. Руслан Петрович – завідувачем фермою, ветлікарем, бригадиром, Надія Йосипівна – пасічником. У власному господарстві в селі Яблунівка утримували чималеньку тваринницьку ферму: свині, гуси, кролі, кури, корови, нутрії, песці, коні і іншу живність.
«Було все: від хом’ячка до пари коней, - посміхається Руслан Петрович. - А на початку 2000-их ще й землю розпаювали, тож роботи вистачало».
У 2005-му Рожищенський районний центр зайнятості направив Руслана Семенчука ветлікарем на фермерське господарство Анатолія Каленюка «Чебені плюс». Рік велосипедом долав він щодня відстань від Яблунівки до Кобча. За цей час проявив себе справжнім професіоналом у справі ветеринарії, відповідальним та чесним працівником і отримав в користування службовий автомобіль.
А згодом керівництво господарства подбало, аби головний ветлікар Руслан Семенчук разом з сім’єю (дружина Надія теж працює ветеринаром в ТзОВ «Чебені плюс») переїхали жити в Топільне.
Перебравшись у село Топільне Рожищенського району, Руслан Петрович не залишив свого хобі. Щоправда, тепер утримує здебільшого птаство різних порід – від м’ясних до екзотичних карликових.
Коли заходиш на подвір’я Семенчуків, ніби в казку потрапляєш. У спеціально облаштованих клітках, що виструнчились по-під парканом, різна екзотична дивина. Гонорово походжає червонястий карликовий Кохінхін, що через своє багате оперення тулуба і ніг швидше нагадує пір’яну кульку, бо вага його сягає лише 700-800 грамів.
«Ця порода карликових курей вимагає ретельного догляду. Постійно потрібно стежити за чистотою підстилки, щоб не чіплялися залишки корму до пухнатих ніг. Бо ж складається враження, що ці курочки не ходять, а повзають по землі», - розповідає Руслан Петрович.
Особливою красою і витонченістю відзначаються маленькі курочки породи Сібрайт, що є різновидом бентамок. Кольорове – від сріблястого до червоного пір’я, обрамлене чорною каймою, ніби намальоване. Запримітивши чужих, маленький півник (вага сягає 450-500 грамів) широко розставляє крила, розправляє віялоподібний хвіст і войовничо кидається на оборону.
«Таке мале і таке завзяте», - подумалось мені.
«Це тільки на незнайомих у них така реакція. До господаря вони швидко звикають і з радістю йдуть до рук», - ніби прочитавши мої думки, прокоментував поведінку півника-оборонця Руслан Семенчук.
Після «спілкування» з цими диво-декоративними птахами в сусідній клітці зауважуємо іншу екзотику – так звані качки-мандаринки. Їх не сплутаєш ні з якою іншою породою. Самець викликає захоплення своїм строкатим і яскравим забарвленням і подібний до чарівної квітки. Голова жовто-біло-зелена, комір з червоно-рудого пір’я, нижня частина шиї і груди збоку фіолетові, облямовані білими і чорними смужками. Дзьоб рожево-червоний, ноги жовті. Справжня веселка кольорів. Дивно й те, що такий веселковий окрас мають лише самці, самочки переважно сіро-чорного оперення.
Походжаючи між кліток, почули якісь незвичні переривчасті звуки - ніби скрип не змащеного колеса воза. Озирнувшись, побачили в садку на галявині, вільний від снігу, павичів – найближчих родичів домашньої курки.
Сіренька, непримітна самка здавалась тінню у порівнянні з розкішним самцем.
«Зимою краса павичів ніби прив’ядає, - наголошує Руслан Петрович. – У теплу пору року вони ж стають справжніми красенями. Не даремно в одній зі стародавніх поем сказано, що в красі павича відображено велич богів».
Своєрідною візиткою домашньої птахоферми Семенчуків є й золоті фазани.
Всі ці екзотичні птахи, зі слів Руслана Петровича, є задоволенням для душі. І хоч справа ця копітка, але будь-які клопоти відходять на задній план, коли милуєшся їх красою.
Окрім декоративного птаства, утримують господарі і високопродуктивні породи. Наприклад, кури породи Леґгорн, Браун Нік - це одні з найкращих несучок. А Віандот сріблястий сміливо можна назвати ще й м’ясною породою.
Якщо кролівництво на наших теренах досить поширене, то вирощування нутрій не надто звична справа для домашнього господарства. Проте, в Семенчуків у спеціально обладнаних клітках поряд мирно співіснують білясті кролики Хіплус, котрі вважаються однією з кращих м’ясних порід, та довгохвості бройлерні нутрії.
«М’ясо кролика дієтичне, особливо корисне для дітей. Лікувальним при цукровому діабеті, хворобах нирок, шлунково-кишкового тракту, для зміцнення імунітету в період грипу є й м'ясо нутрії. Високі показники вмісту білка, мінеральних речовин і вітамінів роблять м’ясо цих тварин кориснішим, аніж яловичина чи свинина, тому й споживаємо його всією сім’єю», - розповідає Руслан Петрович.
Охоронцями великого пташиного царства Семенчуків (де є ще гуси, індики, голуби, перепілки, про яких ми не розповідали) є улюбленці господаря – німецька і азіатська вівчарки. Впевнено та величаво походжають подвір’ям і кілька кішок, а в хаті весело щебечуть папуги.
Звичайно, вся ця екзотика – надзвичайна краса, але вимагає вона щоденного копіткого догляду. І до снаги ця справа тільки тому, хто залюблений у природу, для кого тварини і справді є братами нашими меншими. Тож, хочеться вірити, що в рік Півня пухнасті вихованці Семенчуків принесуть в їхню оселю удачу, достаток і радість від життя.
Тетяна БОЯРИН
Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
![](/public/images/coment_smile.png)
Коментарів: 1
![](/public/images/user_no_foto.png?1724807655)
міша
Показати IP
2 Грудня 2017 17:16
Петрович а нутрії чого не показали
Принесена в жертву «заморожена» дитина інків не померла мирно, як вважали раніше. Дослідження
Сьогодні 00:33
Сьогодні 00:33
28 серпня: свята, події, факти. Всесвітній день обізнаності про синдром Тернера та День перевикористання Землі
Сьогодні 00:00
Сьогодні 00:00
В Україні знешкодили наркосиндикат, який щомісяця виробляв до 100 кг важких психотропів
27 Серпня 2024 23:38
27 Серпня 2024 23:38
В Австралії зафіксували рекордно високу зимову температуру
27 Серпня 2024 23:18
27 Серпня 2024 23:18
В уряді Чехії готують заборону електронних сигарет з наступного року
27 Серпня 2024 23:00
27 Серпня 2024 23:00
Діти прикордонників та нацгвардійців з Волині вирушили на відпочинок у Карпати
27 Серпня 2024 22:39
27 Серпня 2024 22:39
В Україні з’являться електронні ветпаспорти
27 Серпня 2024 22:20
27 Серпня 2024 22:20
МОН назвало Волинську область Луцькою в опитуванні про стан освіти
27 Серпня 2024 21:59
27 Серпня 2024 21:59
Графік вимкнення електроенергії на Волині 28 серпня
27 Серпня 2024 21:40
27 Серпня 2024 21:40
«Енергоатом» готується добудувати закинуту раніше АЕС
27 Серпня 2024 21:21
27 Серпня 2024 21:21
Додати коментар:
УВАГА! Користувач www.volynnews.com має розуміти, що коментування на сайті створені аж ніяк не для політичного піару чи антипіару, зведення особистих рахунків, комерційної реклами, образ, безпідставних звинувачень та інших некоректних і негідних речей. Утім коментарі – це не редакційні матеріали, не мають попередньої модерації, суб’єктивні повідомлення і можуть містити недостовірну інформацію.