Поблизу Луцька реабілітацію проходять бійці з сім’ями
![](/resize/450x246/r/files/news/2016/11-07/204562/DSC_8563-716x393.jpg)
Кажуть, що рани з часом загоюються. Дарма. Є такі, що роками нагадують про себе, калічать душі та життя. Після повернення із зони АТО військовослужбовців та тих, хто вдома ночами молився за їхнє життя, ще довго переслідує війна. Таких прикладів безліч. Та за кожною історією стоїть конкретна людина, яка потребує уваги та допомоги, щоб повернутися до мирного життя.
Проект «Психологічна допомога учасникам АТО та їхнім сім’ям» втілюють викладачі кафедри практичної психології та безпеки життєдіяльності Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки спільно з Фондом Ігоря Палиці «Тільки разом».
Про це повідомляють у прес-службі Фонду.
У заміському готельному комплексі «Маєток» поблизу Луцька щомісяця традиційно відбуваються психологічні заняття із реабілітації родин учасників АТО. Триденна програма передбачає індивідуальні консультації, заняття в групах, дитячу арт-терапію, обговорення життєвих ситуацій, екскурсії і передусім – живе дружнє спілкування.«Люди після війни ще довго не можуть переступити межу…»
Олександр і Наталка Коцюри з Любомля приїхали на сімейну реабілітацію з п’ятирічним сином. Олександр пішов у зону АТО добровольцем. Служив у лавах 1-го батальйону територіальної оборони «Волинь». Дружину про своє рішення повідомив уже тоді, коли оформили всі документи. Та Наталка не ображається. Каже, що якби була можливість, то й сама пішла б воювати.«Я люблю свою країну і ніколи не проміняв би її на якусь іншу. На війну ішов свідомо. Нас два місяці посилено готували, а далі відправили на схід. Словами не можна передати, що таке війна, – каже чоловік, а через мить додає: – Тут, у тилу, ще важче. З деякими людьми неможливо спілкуватися. Хоча є такі, що нас розуміють, допомагають».
Сім’я Коцюрів на реабілітацію їхала свідомо. Вони задоволені заняттями, які проводять психологи. Доки є можливість, хочуть отримати приватну консультацію фахівців.«Люди після війни ще довго не можуть переступити межу… Я маю заради кого жити. Але є хлопці, які повертаються з передової і знаходять розраду лише в спиртному. Тому робота з психологами потрібна всім», – зазначає Олександр.
«Тепер ми насолоджуємося кожною хвилиною життя»
Ковельчани Микола і Мирослава Сімішкури приїхали у «Маєток» із сином Іллею та доньками Анною і Поліною (однорічна крихітка стала найменшою учасницею заїзду). Кажуть: не знали, що на них чекає, але з кожним днем було все цікавіше й цікавіше. Мирослава з теплом у погляді додає, що з самого початку всі учасники заїзду здружилися, стали однією великою сім’єю.Миколу мобілізували у 2014 році. Чоловік також служив у 1-му територіальному батальйоні «Волинь». Зізнається: якби йому сказали, що тут будуть працювати психологи, то не поїхав би. Та психологічні вправи виявилися зовсім не такими, як собі уявляв. Вони допомогли глибше пізнати себе.
«Ми, жінки, також психологічно виснажені. У Миколи була можливість самому поїхати на реабілітацію, та ми хотіли разом, сім’єю, – каже Мирослава. – Війна змінила ставлення одне до одного. Тепер ми насолоджуємося кожною хвилиною життя, намагаємося більше часу проводити разом».
Реабілітація, що робить сім’ю міцнішою
У проекті беруть участь дитячі психологи, які працюють із посттравматичним стресовим розладом, фахівці, які опікуються самими бійцями, та сімейні психологи, які займаються з усією родиною.
Доки маленькі учасники заїзду виготовляють букети з польових квітів, у їхніх батьків заняття з психологом. У групі щось жваво обговорюють. Психолог Катерина Шкарлатюк зазначає, що серед учасників є ті, хто самостійно навчився долати післявоєнні труднощі. Своїм досвідом вони діляться з тими, в кого проблеми залишилися.«Сім’я – це таке поле, де учасник АТО проводить найбільше часу. Члени сім’ї – найсильніший інструмент, який може на нього вплинути, – вважає практичний психолог, куратор проекту «Психологічна допомога учасникам АТО та їхнім сім’ям» Мирослава Мушкевич. – Ще один позитивний момент нашого триденного відпочинку – це те, що чоловіки спостерігають, як гарно проводять час їхні дружини, вони обговорюють певні сімейні питання, бачать, які творчі їхні дітки. Такі заїзди роблять сім’ї ще більш згуртованими та міцними».
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
Проект «Психологічна допомога учасникам АТО та їхнім сім’ям» втілюють викладачі кафедри практичної психології та безпеки життєдіяльності Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки спільно з Фондом Ігоря Палиці «Тільки разом».
Про це повідомляють у прес-службі Фонду.
У заміському готельному комплексі «Маєток» поблизу Луцька щомісяця традиційно відбуваються психологічні заняття із реабілітації родин учасників АТО. Триденна програма передбачає індивідуальні консультації, заняття в групах, дитячу арт-терапію, обговорення життєвих ситуацій, екскурсії і передусім – живе дружнє спілкування.«Люди після війни ще довго не можуть переступити межу…»
Олександр і Наталка Коцюри з Любомля приїхали на сімейну реабілітацію з п’ятирічним сином. Олександр пішов у зону АТО добровольцем. Служив у лавах 1-го батальйону територіальної оборони «Волинь». Дружину про своє рішення повідомив уже тоді, коли оформили всі документи. Та Наталка не ображається. Каже, що якби була можливість, то й сама пішла б воювати.«Я люблю свою країну і ніколи не проміняв би її на якусь іншу. На війну ішов свідомо. Нас два місяці посилено готували, а далі відправили на схід. Словами не можна передати, що таке війна, – каже чоловік, а через мить додає: – Тут, у тилу, ще важче. З деякими людьми неможливо спілкуватися. Хоча є такі, що нас розуміють, допомагають».
Сім’я Коцюрів на реабілітацію їхала свідомо. Вони задоволені заняттями, які проводять психологи. Доки є можливість, хочуть отримати приватну консультацію фахівців.«Люди після війни ще довго не можуть переступити межу… Я маю заради кого жити. Але є хлопці, які повертаються з передової і знаходять розраду лише в спиртному. Тому робота з психологами потрібна всім», – зазначає Олександр.
«Тепер ми насолоджуємося кожною хвилиною життя»
Ковельчани Микола і Мирослава Сімішкури приїхали у «Маєток» із сином Іллею та доньками Анною і Поліною (однорічна крихітка стала найменшою учасницею заїзду). Кажуть: не знали, що на них чекає, але з кожним днем було все цікавіше й цікавіше. Мирослава з теплом у погляді додає, що з самого початку всі учасники заїзду здружилися, стали однією великою сім’єю.Миколу мобілізували у 2014 році. Чоловік також служив у 1-му територіальному батальйоні «Волинь». Зізнається: якби йому сказали, що тут будуть працювати психологи, то не поїхав би. Та психологічні вправи виявилися зовсім не такими, як собі уявляв. Вони допомогли глибше пізнати себе.
«Ми, жінки, також психологічно виснажені. У Миколи була можливість самому поїхати на реабілітацію, та ми хотіли разом, сім’єю, – каже Мирослава. – Війна змінила ставлення одне до одного. Тепер ми насолоджуємося кожною хвилиною життя, намагаємося більше часу проводити разом».
Реабілітація, що робить сім’ю міцнішою
У проекті беруть участь дитячі психологи, які працюють із посттравматичним стресовим розладом, фахівці, які опікуються самими бійцями, та сімейні психологи, які займаються з усією родиною.
Доки маленькі учасники заїзду виготовляють букети з польових квітів, у їхніх батьків заняття з психологом. У групі щось жваво обговорюють. Психолог Катерина Шкарлатюк зазначає, що серед учасників є ті, хто самостійно навчився долати післявоєнні труднощі. Своїм досвідом вони діляться з тими, в кого проблеми залишилися.«Сім’я – це таке поле, де учасник АТО проводить найбільше часу. Члени сім’ї – найсильніший інструмент, який може на нього вплинути, – вважає практичний психолог, куратор проекту «Психологічна допомога учасникам АТО та їхнім сім’ям» Мирослава Мушкевич. – Ще один позитивний момент нашого триденного відпочинку – це те, що чоловіки спостерігають, як гарно проводять час їхні дружини, вони обговорюють певні сімейні питання, бачать, які творчі їхні дітки. Такі заїзди роблять сім’ї ще більш згуртованими та міцними».
Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
Біла веселка, міражі, перламутрові хмари: українські полярники показали незвичайні природні явища біля «Вернадського»
Сьогодні 00:17
Сьогодні 00:17
29 серпня: свята, події, факти. День пам’яті захисників в Україні та Міжнародний день каберне
Сьогодні 00:00
Сьогодні 00:00
У Намібії слонів та бегемотів відстрілюватимуть на м'ясо, – ЗМІ
28 Серпня 2024 23:41
28 Серпня 2024 23:41
«Єдине вікно послуг»: на Волині за два місяці працевлаштували 36 осіб
28 Серпня 2024 23:22
28 Серпня 2024 23:22
Біля Луцька «Мерседес» на смерть збив чоловіка
28 Серпня 2024 23:03
28 Серпня 2024 23:03
Асоціація міст України: Мінфін визнав, що вилучення «військового» ПДФО у громад виявилося неефективним
28 Серпня 2024 22:46
28 Серпня 2024 22:46
У Луцьку ліквідовуватимуть ями на дорогах і робитимуть пониження на тротуарах
28 Серпня 2024 22:28
![](/public/images/logo.png)
28 Серпня 2024 22:28
Міноборони розробляє сухпайки, які відповідатимуть релігійним, медичним та етичним потребам військових
28 Серпня 2024 22:09
28 Серпня 2024 22:09
На Волині упередили розтрату 1,5 млн грн на закупівлі меблів
28 Серпня 2024 21:51
28 Серпня 2024 21:51
На Волині військового, який двічі тікав із лікувального центру, спіймали на злочині![](/public/images/logo.png)
28 Серпня 2024 21:32
![](/public/images/logo.png)
28 Серпня 2024 21:32