Гендиректор «Волиньвугілля» вже більше року – на лікарняному
![](/resize/450x300/r/files/news/2014/04-15/115246/article526.jpg)
Ось уже другий рік на держпідприємстві "Волиньвугілля" практично не бачать генерального директора Анатолія Заболотнього. Він хворіє, зібрався стос лікарняних листків.
Є й наказ №116 к-к від 20.08.2013 р., підписаний галузевим міністром: розірвати контракт із Заболотнім та звільнити його з посади (за неефективне використання фінансових ресурсів), щойно в нього закінчиться термін дії листка непрацездатності.
Наказ щодо звільнення Заболотнього видав Едуард Ставицький — той, що вдома у сейфі півцентнера золота тримав, а в другому виявили ще 5 мільйонів доларів, - йдеться у повідомленні Нововолинська ділового.
Заболотнього рівно 2 роки тому призначили виконувачем обов’язків гендиректора ДП "Волиньвугілля". Невдовзі перепризначили — вже повноважним "генералом".
Восени того ж року Анатолій Григорович балотувався в народні депутати на Львівщині від Партії регіонів. Набрав менш як 3% голосів. Згідно з декларацією про доходи за 2011 рік, поданою до ЦВК, Заболотній не мав ані рахунків у банках, ані машини, ані гаража, ані особняка — лишень квартиру на 62 кв.м та земельну ділянку площею 5,5 тис. кв.м. Ну, і пристойну пенсію.
Мешкає 63-річний "генерал" у Сокалі. Є кандидатом технічних наук, автором численних наукових статей і винаходів, а також героєм документальної повісті "Бути людиною". Має потужний виробничий і управлінський досвід, стратегічне інженерне мислення. Заслужений шахтар України. Один із найсильніших гірників, які керували "Волиньвугіллям" (а директорів тут — після відставки засновника об'єднання Леоніда Гочачка — змінилося чимало).
До слова, Заболотній керував тут і у 2007-2008 роках. Доклав тоді багато зусиль до успішної роботи шахти "Бужанківська", дуже серйозно дбав про технічне переоснащення інших копалень.
Однак його оборудка з придбанням корпоративних прав на недобудований пансіонат у Трускавці викликала чимало розмов і підозр. Адже "Волиньвугілля" сплатило за пакет акцій 12 мільйонів гривень! Хоча у 2008-му такі борги мусили продати будівлю навчально-курсового комбінату в центрі Нововолинська.
«Думаю, що трускавецька авантюра була результатом залаштункових домовленостей столичних чи донецьких гравців. У кулуарах подейкували про причетність Сергія Тулуба (міністра вугільної промисловості у 2006-2007 рр.). Тіньова система була жорсткою, безжально-вертикальною (Гочачка, приміром, прибрали з посади за… неправильну партійну орієнтацію). А Тулуб лишався вельми впливовим гравцем і після звільнення з міністерства.
Хай там як, а "дядечком для биття" в непрозорій історії з трускавецьким пансіонатом виявився Заболотній. Проти нього дружно об'єднались і чиновники Нововолинської міськради, і терком шахтарської профспілки в особі Юрія Калістратова. Інтереси профспілкових ватажків (засвітитись у боротьбі за права простих роботяг і залишитись на своїх непильних посадах після перевиборів) збіглися з інтересами "батьків міста" (вивільнити генеральське крісло для свого)», - пише автор публікації.
У липні 2008-го шахтні профлідери зненацька влаштували робітничі збори, де від імені трудових колективів висловили Заболотньому недовіру. Одне таке викривальне видовище спостерігали на "Бужанській". «Приїхали туди Калістратов і котрийсь із "батьків міста". Стояв перед людьми й Заболотній. А він не оратор — аж ніяк.
Від тих зборів лишилось двояке враження. Ніби палкі промовці все кажуть правильно, але їхній "народний протест" зрежисований у кабінетах», - припускає автор.
Після Заболотнього у крісло "генерала" сів Петро Солонинка. На його кандидатурі чомусь особливо наполягали у кулуарних переговорах із облдержадміністрацією та мінстерством нововолинський голова Віктор Сапожніков і його перший заступник Володимир Рожелюк.
Однак не засидівся в тому кріслі й він. Солонинку, Костика й Заболотнього у цю річку заводили двічі. Зміщали з посади, а потім знову ставили. І знову знімали...
Отже, у серпні 2008-го Заболотнього звільнили. Тривалий час про нього не було чути. Та, здається, його "генеральський" рекорд так і лишився неперевершеним. Найкращих показників із видобутку й реалізації вугілля було досягнуто саме під керівництвом Заболотнього — у 2007-му та першому півріччі 2008-го. Тоді на-гора видавали по 1697 тонн на добу, а в окремі дні — і по 2200 тонн.
Тож, цілком логічно, що 13 квітня 2012 р., звільнивши чергового "каліфа на годину" — Олександра Онопрієнка, міністр Юрій Бойко довірив волинське вугільне об'єднання Анатолію Заболотньому.
У березні 2013-го гендиректор Заболотній захворів. У відділі кадрів ДП є аж 7 його лікарняних листків — по 12 липня включно. Далі цитуємо листа в.о.гендиректора Миколи Клюки тодішньому міністру енергетики й вугільної промисловості Ставицькому:
"Після закінчення дії листків непрацездатності з 13.07.2013 р. по даний час Заболотній А.Г. на роботу не виходив, на підприємстві не з'являвся, жодної інформації про своє місцезнаходження не надавав. Будь-яка інформація щодо його перебування на лікарняному після 13.07.2013 р. відсутня.
Таким чином, відсутність факту виходу Заболотнього А.Г. на роботу після закінчення терміну дії листка непрацездатності унеможливлює виконання Вашого наказу про звільнення Заболотнього А.Г.
Водночас відсутність на робочому місці без поважних причин не може розцінюватись інакше як прогул, що продовжується з 13.07.13 р., внаслідок чого виникають підстави звільнення працівника (керівника) за п.4 ст.40 КЗпП.
Прошу Вашого реагування для вирішення питання перебування на займаній посаді Заболотнього А.Г."
Листа надіслали 18 лютого 2014 р. Саме того дня у центрі Києва почалася кривава бійня. На ДП "Волиньвугілля" так і лишилася цілковита непевність. Є "генерал", який понад 13 місяців фактично не працює. Є в.о.гендиректора, якому оце "в.о." заважає діяти активніше й рішучіше.
Ще - є держпідприємство, яка згасає на очах у цілої Волині.
Зауважимо, контракт із Анатолієм Заболотнім уклали з 1 червня 2012 по 31 травня 2015 року. Зарплатня "генерала" за контрактом — це посадовий оклад у розмірі понад 11 тисяч (із 1 жовтня 2012 р. — 12730 гривень ) + премія 50% від нарахованого окладу + надбавка 50% за інтенсивність праці + надбавка 20% за звання "Заслужений шахтар" + доплата 15% за науковий ступінь кандидата наук.
Із 13 липня 2013 р. зарплатню Заболотньому, зі слів в.о.гендиректора Миколи Клюки, не нараховують.
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
Є й наказ №116 к-к від 20.08.2013 р., підписаний галузевим міністром: розірвати контракт із Заболотнім та звільнити його з посади (за неефективне використання фінансових ресурсів), щойно в нього закінчиться термін дії листка непрацездатності.
Наказ щодо звільнення Заболотнього видав Едуард Ставицький — той, що вдома у сейфі півцентнера золота тримав, а в другому виявили ще 5 мільйонів доларів, - йдеться у повідомленні Нововолинська ділового.
Заболотнього рівно 2 роки тому призначили виконувачем обов’язків гендиректора ДП "Волиньвугілля". Невдовзі перепризначили — вже повноважним "генералом".
Восени того ж року Анатолій Григорович балотувався в народні депутати на Львівщині від Партії регіонів. Набрав менш як 3% голосів. Згідно з декларацією про доходи за 2011 рік, поданою до ЦВК, Заболотній не мав ані рахунків у банках, ані машини, ані гаража, ані особняка — лишень квартиру на 62 кв.м та земельну ділянку площею 5,5 тис. кв.м. Ну, і пристойну пенсію.
Мешкає 63-річний "генерал" у Сокалі. Є кандидатом технічних наук, автором численних наукових статей і винаходів, а також героєм документальної повісті "Бути людиною". Має потужний виробничий і управлінський досвід, стратегічне інженерне мислення. Заслужений шахтар України. Один із найсильніших гірників, які керували "Волиньвугіллям" (а директорів тут — після відставки засновника об'єднання Леоніда Гочачка — змінилося чимало).
До слова, Заболотній керував тут і у 2007-2008 роках. Доклав тоді багато зусиль до успішної роботи шахти "Бужанківська", дуже серйозно дбав про технічне переоснащення інших копалень.
Однак його оборудка з придбанням корпоративних прав на недобудований пансіонат у Трускавці викликала чимало розмов і підозр. Адже "Волиньвугілля" сплатило за пакет акцій 12 мільйонів гривень! Хоча у 2008-му такі борги мусили продати будівлю навчально-курсового комбінату в центрі Нововолинська.
«Думаю, що трускавецька авантюра була результатом залаштункових домовленостей столичних чи донецьких гравців. У кулуарах подейкували про причетність Сергія Тулуба (міністра вугільної промисловості у 2006-2007 рр.). Тіньова система була жорсткою, безжально-вертикальною (Гочачка, приміром, прибрали з посади за… неправильну партійну орієнтацію). А Тулуб лишався вельми впливовим гравцем і після звільнення з міністерства.
Хай там як, а "дядечком для биття" в непрозорій історії з трускавецьким пансіонатом виявився Заболотній. Проти нього дружно об'єднались і чиновники Нововолинської міськради, і терком шахтарської профспілки в особі Юрія Калістратова. Інтереси профспілкових ватажків (засвітитись у боротьбі за права простих роботяг і залишитись на своїх непильних посадах після перевиборів) збіглися з інтересами "батьків міста" (вивільнити генеральське крісло для свого)», - пише автор публікації.
У липні 2008-го шахтні профлідери зненацька влаштували робітничі збори, де від імені трудових колективів висловили Заболотньому недовіру. Одне таке викривальне видовище спостерігали на "Бужанській". «Приїхали туди Калістратов і котрийсь із "батьків міста". Стояв перед людьми й Заболотній. А він не оратор — аж ніяк.
Від тих зборів лишилось двояке враження. Ніби палкі промовці все кажуть правильно, але їхній "народний протест" зрежисований у кабінетах», - припускає автор.
Після Заболотнього у крісло "генерала" сів Петро Солонинка. На його кандидатурі чомусь особливо наполягали у кулуарних переговорах із облдержадміністрацією та мінстерством нововолинський голова Віктор Сапожніков і його перший заступник Володимир Рожелюк.
Однак не засидівся в тому кріслі й він. Солонинку, Костика й Заболотнього у цю річку заводили двічі. Зміщали з посади, а потім знову ставили. І знову знімали...
Отже, у серпні 2008-го Заболотнього звільнили. Тривалий час про нього не було чути. Та, здається, його "генеральський" рекорд так і лишився неперевершеним. Найкращих показників із видобутку й реалізації вугілля було досягнуто саме під керівництвом Заболотнього — у 2007-му та першому півріччі 2008-го. Тоді на-гора видавали по 1697 тонн на добу, а в окремі дні — і по 2200 тонн.
Тож, цілком логічно, що 13 квітня 2012 р., звільнивши чергового "каліфа на годину" — Олександра Онопрієнка, міністр Юрій Бойко довірив волинське вугільне об'єднання Анатолію Заболотньому.
У березні 2013-го гендиректор Заболотній захворів. У відділі кадрів ДП є аж 7 його лікарняних листків — по 12 липня включно. Далі цитуємо листа в.о.гендиректора Миколи Клюки тодішньому міністру енергетики й вугільної промисловості Ставицькому:
"Після закінчення дії листків непрацездатності з 13.07.2013 р. по даний час Заболотній А.Г. на роботу не виходив, на підприємстві не з'являвся, жодної інформації про своє місцезнаходження не надавав. Будь-яка інформація щодо його перебування на лікарняному після 13.07.2013 р. відсутня.
Таким чином, відсутність факту виходу Заболотнього А.Г. на роботу після закінчення терміну дії листка непрацездатності унеможливлює виконання Вашого наказу про звільнення Заболотнього А.Г.
Водночас відсутність на робочому місці без поважних причин не може розцінюватись інакше як прогул, що продовжується з 13.07.13 р., внаслідок чого виникають підстави звільнення працівника (керівника) за п.4 ст.40 КЗпП.
Прошу Вашого реагування для вирішення питання перебування на займаній посаді Заболотнього А.Г."
Листа надіслали 18 лютого 2014 р. Саме того дня у центрі Києва почалася кривава бійня. На ДП "Волиньвугілля" так і лишилася цілковита непевність. Є "генерал", який понад 13 місяців фактично не працює. Є в.о.гендиректора, якому оце "в.о." заважає діяти активніше й рішучіше.
Ще - є держпідприємство, яка згасає на очах у цілої Волині.
Зауважимо, контракт із Анатолієм Заболотнім уклали з 1 червня 2012 по 31 травня 2015 року. Зарплатня "генерала" за контрактом — це посадовий оклад у розмірі понад 11 тисяч (із 1 жовтня 2012 р. — 12730 гривень ) + премія 50% від нарахованого окладу + надбавка 50% за інтенсивність праці + надбавка 20% за звання "Заслужений шахтар" + доплата 15% за науковий ступінь кандидата наук.
Із 13 липня 2013 р. зарплатню Заболотньому, зі слів в.о.гендиректора Миколи Клюки, не нараховують.
Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
![](/public/images/coment_smile.png)
Коментарів: 0
Британський режисер став почесним громадянином Волині
Сьогодні 15:23
Сьогодні 15:23
Куди піти в Луцьку: від четверга до четверга. Анонси
Сьогодні 14:00
![](/public/images/logo.png)
Сьогодні 14:00
У Волинській обласній інфекційній лікарні – нова директорка
Сьогодні 13:43
Сьогодні 13:43
Додати коментар:
УВАГА! Користувач www.volynnews.com має розуміти, що коментування на сайті створені аж ніяк не для політичного піару чи антипіару, зведення особистих рахунків, комерційної реклами, образ, безпідставних звинувачень та інших некоректних і негідних речей. Утім коментарі – це не редакційні матеріали, не мають попередньої модерації, суб’єктивні повідомлення і можуть містити недостовірну інформацію.