Андрухович – про путч у Туреччині, «людей Таксіма» і 5-місячний сценарій для України
![](/resize/450x299/r/files/news/2016/07-20/195981/taksimm.jpg)
Український письменник Юрій Андрухович висловив припущення, що нещодавній невдалий військовий переворот у Туреччині був спровокований самим режимом, тобто йдеться загалом про фейковий характер перевороту як такого.
Письменник вважає, що люди на вулицях турецьких міст, які зупинили військових, виявилися у цій ситуації мимовільними союзниками Ердогана. Однак, якщо доведеться, вони зупинять і його. Тому що серед них – політично зрілі люди Таксіма, які відстоювали на цій стамбульській площі свої права і продовжують відстоювати. Окрім цього, письменник вважає, що такий самий «Таксім» може повторитися у Києві, оскільки нинішнє українське суспільство відважне й політично зріле, і розпочнеться це менш, ніж за півроку. Причому, на думку письменника, це явище в Україні матиме більш радикальні наслідки. Про це Юрій Андрухович розповів у своєму інтерв’ю для Deutsche Welle.
Лише кілька діб минуло від моменту придушення, сказати б, найбездарнішого в історії військового путчу, а наслідки просто вражають. Учасників, реальних чи підозрюваних, затримують і пакують до в'язниць дослівно цілими сотнями.
ЧИТАТИ ЩЕ: В ТУРЕЧЧИНІ ЗАТРИМАЛИ БІЛЬШЕ 2800 УЧАСНИКІВ ВІЙСЬКОВОГО ПЕРЕВОРОТУ
Суддів звільняють і відверто цькують цілими тисячами. Обурений народ вимагає від президента-переможця негайного повернення до смертної кари. Президент підтримує справедливу вимогу народної маси й обіцяє чимшвидше виконати її найзаповітніше побажання. Репресії відбуваються з такими темпом, інтенсивністю та розмахом, що неможливо не припустити їхньої ретельної, з попереднім укладенням відповідних списків, підготовки. Якщо вже навіть один з єврокомісарів напрочуд упевнено (як для єврокомісара) говорить про це вголос, то залишається сприйняти це дуже всерйоз.
Затримання підозрюваних в участі у військовому перевороті, Туреччина, 2016
А від цього припущення - всього один крок до наступного: про спровокований самим режимом, тобто загалом фейковий характер перевороту як такого. Ця опінія з'явилася в обігу ще рано-вранці в суботу, щойно світ дізнався про поразку путчистів.
З огляду на подальший перебіг подій вона з доволі маргінальної перетворилася на центральну і фактично задомінувала. Ердоган начебто сам усе спланував і через неймовірно густу мережу інфільтрованих протягом попередніх років до армійського середовища агентів успішно реалізував один із найцинічніших та найжорстокіших політичних спектаклів.
Так це чи не так, з'ясується раніше або пізніше - і радше раніше, ніж пізніше. Шило ймовірної спецоперації таке велике, що його не сховати в жодному мішку - навіть тому, що накидають на голову страчуваного. У випадку неспростовних підтверджень можна буде говорити про насправді вдалий державний переворот. Той самий, що його здійснили президент, прем'єр, спеціальні служби та поліція Туреччини.
Проте все одно дуже не хочеться в це вірити. Як і взагалі не хочеться втрачати цієї країни. Що не кажи, а ми якось так уже звикли симпатизувати нашим - як би нейтральніше висловитися? - південним партнерам.
Я ніколи не забуду, як улітку 2013-го, добираючись до Софії, спершу летів на Turkish Airlines із Одеси до Стамбула. У Стамбулі, на тому ж таки летовищі імені Ататюрка, мене вже мали чекати болгарські організатори. Подальший шлях до Софії ми мали подолати їхнім автомобілем. З усього цього плану випливало, що я вперше в житті побуваю на турецькій території. Усього з три-чотири години, але побуваю.
У черзі до паспортного контролю переді мною стояли якісь американці. І їх - о диво, носіїв усемогутнього американського паспорта! - турецький контролер до своєї країни не впустив. Їм слід було спершу оформити візи! Дещо спантеличені і трохи понервовані, американці відійшли від віконечка, звільняючи доступ мені. У моєму ж випадку все пройшло легко і гладенько - український паспорт, віза до Туреччини непотрібна. Контролер посміхнувся й побажав мені гарного перебування у своїй країні. Я не зізнався, що насправді лише транзитом. А раптом це б його засмутило?
Мені, чорт забирай, вкрай рідко доводиться провідувати країни, щодо яких український паспорт зручніший від американського. Я досі вдячний Турецькій республіці за той приплив неконтрольованого і швидкоплинного патріотизму.
А потім ми їхали з болгарами автомобілем і говорили про масові виступи громадян, що в ті дні поєднали Стамбул із Софією. У Стамбулі це був Таксім, де тисячі активних громадян протестували проти хижацької забудови свого спільного простору. Натомість у Софії це була площа Незалежності, де відбувалися масові виступи проти кричуще одіозних урядових призначень. І в обидвох випадках ішлося про засадниче протистояння: розбещеної скорумпованої влади та "громадян Facebook", тобто нового покоління самоорганізованих активістів.
Обидва протести тоді частково вдалися, частково ні. Мине п'ять місяців - і в Києві розпочнеться щось аналогічне. Зі значно радикальнішими наслідками. Але це інша тема.
Масові протести на площі Таксім, Стамбул, 2013
Сьогодні, після "невдалого військового перевороту" (чи вдалого поліційного?) я думаю про Стамбул тих днів. Я запитую, де і з ким були люди Таксіма вночі 16 липня 2016 року. Зі своєю громадянською відвагою та політичною зрілістю. Зі своїми передовими поглядами та демократичними переконаннями. І чи не трапиться таке, що через пару десятиліть нове покоління молодих турків питатиме старших: "Тату, якого біса ти не сидів тієї ночі вдома?! Що тебе понесло на вулиці захищати узурпатора?"
Вони ж точно були там на вулицях, люди Таксіма, з турецькими прапорами.
Я зберігаю слабку надію на те, що вони знали, що роблять. Так, вони зупинили військових, аби покласти край певній віджилій та вже неприйнятній (путчистській) моделі в турецькій політиці. Тим самим вони виявилися мимовільними союзниками режиму й особисто його злого духа - Ердогана.
Тепер вони зберуться із силами, щоб зупинити і його. Месидж, який вони йому адресують, дуже простий: танки не пройшли - і ти не пройдеш.
Танки у Стамбулі, 2016
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
Письменник вважає, що люди на вулицях турецьких міст, які зупинили військових, виявилися у цій ситуації мимовільними союзниками Ердогана. Однак, якщо доведеться, вони зупинять і його. Тому що серед них – політично зрілі люди Таксіма, які відстоювали на цій стамбульській площі свої права і продовжують відстоювати. Окрім цього, письменник вважає, що такий самий «Таксім» може повторитися у Києві, оскільки нинішнє українське суспільство відважне й політично зріле, і розпочнеться це менш, ніж за півроку. Причому, на думку письменника, це явище в Україні матиме більш радикальні наслідки. Про це Юрій Андрухович розповів у своєму інтерв’ю для Deutsche Welle.
Лише кілька діб минуло від моменту придушення, сказати б, найбездарнішого в історії військового путчу, а наслідки просто вражають. Учасників, реальних чи підозрюваних, затримують і пакують до в'язниць дослівно цілими сотнями.
ЧИТАТИ ЩЕ: В ТУРЕЧЧИНІ ЗАТРИМАЛИ БІЛЬШЕ 2800 УЧАСНИКІВ ВІЙСЬКОВОГО ПЕРЕВОРОТУ
Суддів звільняють і відверто цькують цілими тисячами. Обурений народ вимагає від президента-переможця негайного повернення до смертної кари. Президент підтримує справедливу вимогу народної маси й обіцяє чимшвидше виконати її найзаповітніше побажання. Репресії відбуваються з такими темпом, інтенсивністю та розмахом, що неможливо не припустити їхньої ретельної, з попереднім укладенням відповідних списків, підготовки. Якщо вже навіть один з єврокомісарів напрочуд упевнено (як для єврокомісара) говорить про це вголос, то залишається сприйняти це дуже всерйоз.
Затримання підозрюваних в участі у військовому перевороті, Туреччина, 2016
А від цього припущення - всього один крок до наступного: про спровокований самим режимом, тобто загалом фейковий характер перевороту як такого. Ця опінія з'явилася в обігу ще рано-вранці в суботу, щойно світ дізнався про поразку путчистів.
З огляду на подальший перебіг подій вона з доволі маргінальної перетворилася на центральну і фактично задомінувала. Ердоган начебто сам усе спланував і через неймовірно густу мережу інфільтрованих протягом попередніх років до армійського середовища агентів успішно реалізував один із найцинічніших та найжорстокіших політичних спектаклів.
Так це чи не так, з'ясується раніше або пізніше - і радше раніше, ніж пізніше. Шило ймовірної спецоперації таке велике, що його не сховати в жодному мішку - навіть тому, що накидають на голову страчуваного. У випадку неспростовних підтверджень можна буде говорити про насправді вдалий державний переворот. Той самий, що його здійснили президент, прем'єр, спеціальні служби та поліція Туреччини.
Проте все одно дуже не хочеться в це вірити. Як і взагалі не хочеться втрачати цієї країни. Що не кажи, а ми якось так уже звикли симпатизувати нашим - як би нейтральніше висловитися? - південним партнерам.
Я ніколи не забуду, як улітку 2013-го, добираючись до Софії, спершу летів на Turkish Airlines із Одеси до Стамбула. У Стамбулі, на тому ж таки летовищі імені Ататюрка, мене вже мали чекати болгарські організатори. Подальший шлях до Софії ми мали подолати їхнім автомобілем. З усього цього плану випливало, що я вперше в житті побуваю на турецькій території. Усього з три-чотири години, але побуваю.
У черзі до паспортного контролю переді мною стояли якісь американці. І їх - о диво, носіїв усемогутнього американського паспорта! - турецький контролер до своєї країни не впустив. Їм слід було спершу оформити візи! Дещо спантеличені і трохи понервовані, американці відійшли від віконечка, звільняючи доступ мені. У моєму ж випадку все пройшло легко і гладенько - український паспорт, віза до Туреччини непотрібна. Контролер посміхнувся й побажав мені гарного перебування у своїй країні. Я не зізнався, що насправді лише транзитом. А раптом це б його засмутило?
Мені, чорт забирай, вкрай рідко доводиться провідувати країни, щодо яких український паспорт зручніший від американського. Я досі вдячний Турецькій республіці за той приплив неконтрольованого і швидкоплинного патріотизму.
А потім ми їхали з болгарами автомобілем і говорили про масові виступи громадян, що в ті дні поєднали Стамбул із Софією. У Стамбулі це був Таксім, де тисячі активних громадян протестували проти хижацької забудови свого спільного простору. Натомість у Софії це була площа Незалежності, де відбувалися масові виступи проти кричуще одіозних урядових призначень. І в обидвох випадках ішлося про засадниче протистояння: розбещеної скорумпованої влади та "громадян Facebook", тобто нового покоління самоорганізованих активістів.
Обидва протести тоді частково вдалися, частково ні. Мине п'ять місяців - і в Києві розпочнеться щось аналогічне. Зі значно радикальнішими наслідками. Але це інша тема.
Масові протести на площі Таксім, Стамбул, 2013
Сьогодні, після "невдалого військового перевороту" (чи вдалого поліційного?) я думаю про Стамбул тих днів. Я запитую, де і з ким були люди Таксіма вночі 16 липня 2016 року. Зі своєю громадянською відвагою та політичною зрілістю. Зі своїми передовими поглядами та демократичними переконаннями. І чи не трапиться таке, що через пару десятиліть нове покоління молодих турків питатиме старших: "Тату, якого біса ти не сидів тієї ночі вдома?! Що тебе понесло на вулиці захищати узурпатора?"
Вони ж точно були там на вулицях, люди Таксіма, з турецькими прапорами.
Я зберігаю слабку надію на те, що вони знали, що роблять. Так, вони зупинили військових, аби покласти край певній віджилій та вже неприйнятній (путчистській) моделі в турецькій політиці. Тим самим вони виявилися мимовільними союзниками режиму й особисто його злого духа - Ердогана.
Тепер вони зберуться із силами, щоб зупинити і його. Месидж, який вони йому адресують, дуже простий: танки не пройшли - і ти не пройдеш.
Танки у Стамбулі, 2016
Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
![](/public/images/coment_smile.png)
Коментарів: 0
«Шаную воїнів, біжу за Героїв України»: сьогодні в Луцьку через патріотичний забіг буде змінено рух транспорту
Сьогодні 08:09
Сьогодні 08:09
Країни ЄС підготували вже 60 тисяч українських військових
Сьогодні 06:42
Сьогодні 06:42
Вчені виявили гору під водою. Вона вища за хмарочоси в ОАЕ
Сьогодні 00:32
Сьогодні 00:32
Дістанеться й Україні: Європа готується до аномально теплого вересня
30 Серпня 2024 23:42
30 Серпня 2024 23:42
Швейцарія обрала місто, в якому проведуть «Євробачення-2025»
30 Серпня 2024 23:24
30 Серпня 2024 23:24
Травматологічне відділення медоб’єднання на Волині оновлять за 12 млн![](/public/images/logo.png)
30 Серпня 2024 23:05
![](/public/images/logo.png)
30 Серпня 2024 23:05
Додати коментар:
УВАГА! Користувач www.volynnews.com має розуміти, що коментування на сайті створені аж ніяк не для політичного піару чи антипіару, зведення особистих рахунків, комерційної реклами, образ, безпідставних звинувачень та інших некоректних і негідних речей. Утім коментарі – це не редакційні матеріали, не мають попередньої модерації, суб’єктивні повідомлення і можуть містити недостовірну інформацію.