Завод у Ківерцях «тане», а держава мовчить
![](/resize/450x259/r/files/news/2012/11-12/36174-1u.jpg)
Ківерцівський механічний завод, який за Радянського Союзу був лідером з виробництва середньотонажних контейнерів, нині - фактично бездоглядний. Чимало майна розікрали, а промисловий об'єкт руйнується.
Про це на сторінках видання Відомості.UA. пише Ірина Костюк.
У минулому одне з найпотужніших підприємств області — Ківерцівський механічний завод - сьогодні перетворюється на руїну. За останніх два роки величезна територія підприємства стала улюбленим місцем відпочинку місцевих підлітків. Тимчасовий прихисток там знаходять й бомжі та інші маргінали, а цигани намагаються рознести залишки металобрухту.
Свого часу механічний завод здали в оренду, а нині, складається враження, що він уже нікому непотрібний. Держава безуспішно, хоча й не надто активно, намагається повернути зданий в оренду комплекс, тим часом майно руйнується на очах і знецінюється зі швидкістю вітру.
Як розповіла колишня працівниця заводу Олена Костюк, Ківерцівський механічний завод був створений у березні 1956 року на базі ремонтних майстерень паровозного депо станції «Ківерці» Львівської залізниці. На заводі виготовляли металеві контейнери для перевезення вантажу.
«Мехзавод поступово нарощував випуск середньотонажних контейнерів. Особливого розквіту почав набирати у 1989 році. Тоді на підприємстві працювало понад 600 чоловік. Уже в 1991-му завод став головним підприємством по виготовленню середньотонажних контейнерів в колишньому СРСР», - розповіла жінка.
Однак з розпадом Союзу на завод чекала така ж доля, як і на більшість українських підприємств – занепад. У 2000-му його остаточно визнали банкрутом. У цей час, за розповідями місцевих, спритники почали виносити із заводу все, що тільки можна було.
Як розповіла начальник регіонального відділення Фонду державного майна України у Волинській області Тетяна Маслечко, в березні 2007 року практично цілісний майновий комплекс державного підприємства було здано в оренду ТзОВ «Ківерцівський механічний завод», що утворилось на базі трудового колективу заводу.
Директор товариства Леонід Романюк розказав, що з того часу на заводі налагодили виробництво металевих та броньованих вхідних дверей, сміттєвих баків, контейнерів. За його словами, діяльність була досить успішною.
«Все було добре до 2009 року, а потім усім відома криза просто зруйнувала завод, у нас не було можливості платити за оренду, тиснули податкові зобов’язання, борги зростали», - стверджує Романюк.
У вересні 2010 року регіональне відділення Фонду державного майна України розірвало договір із товариством через значні борги по орендній платі. За словами Маслечко, вони сягали близько 600 тисяч гривень.
«Для чого було розривати договори оренди, я не розумію», - дивується директор. Мовляв, для вирішення проблеми можна було знайти різні шляхи. «Скажімо, частину майна здати в суборенду і таким чином отримати кошти для погашення заборгованостей. Та у відділенні держмайна, незрозуміло чому, наполягали саме на розірванні договору», - пояснює він.
Начальник регіонального відділення Фонду держмайна України Тетяна Маслечко каже, що на сьогодні робиться усе можливе, аби повернути дане підприємство державі. Та поки це не вдається через судову тяганину із товариством-орендарем.
Директор товариства переконана, що держава й не особливо поспішає прийняти майно у власність, посилаючись на певні правові норми та рішення суду.
«Немає когось, хто б опікувався цим заводом. Адже, якщо прийняти його у власність, то треба кошти на утримання. Також потрібно буде шукати нового орендаря чи покупця, але ніхто цього робити не хоче. Тож механічний знаходиться в такому собі «підвішеному» стані. Зараз і мені, й колишнім працівникам серце крається від того, на що перетворюється завод», - зазначає Леонід Сергійович.
Й справді будівлі колись потужного підприємства тануть на очах. Тепер там можна влаштовувати екскурсії не гірші, як у Чорнобилі. У підприємства практично зникла огорожа, ворота постійно відкриті навстіж, виробничі цехи світять вибитими вікнами, а в інженерно-побутовій будівлі винесли навіть вхідні парадні двері. Завод став чудовою розвагою для місцевих підлітків, котрі шукають там пригод на свою голову.
Одні з них розповідали, що в підвальному приміщенні натрапляли навіть на таке собі лігво безпритульних. У цехах можна знайти місця неодноразових пиятик. Так, в одній комірчині облаштована пічка-буржуйка, стоїть стіл та лавки, валяється безліч пляшок, на поличці стоять надщерблені чашки, лежать недоїдки, в кутку приміщення хтось залишив верхній одяг.
Не в кращому стані й п’ятиповерхова інженерно-побутова будівля. Там добряче протікає дах, внаслідок чого вода ллється просто зі стін, а у підвалі її мало не по кісточки. До слова, перші два поверхи будівлі продані приватному підприємцю, там свого часу діяло підприємство з виготовлення яблучних чіпсів. Тепер же в деяких кімнатах видно сліди від вогнища: хтось, аби зігрітись чи задля розваги, палив на підлозі різний мотлох.
Купа пляшок та іншого непотребу - теж невід’ємні атрибути мало не кожної кімнати. Варто зауважити, що третій, четвертий та п’ятий поверхи приміщення раніше були передані Державній судовій адміністрації України.
Отож держава не особливо поспішає стати повноправним господарем на заводі, взяти справи в свої руки та знайти нового орендаря чи інвестора. Тоді як майно руйнує час, природа та людина. Складається враження, що комплекс Ківерцівського механічного заводу просто хочуть довести до повного занепаду, аби згодом продати якомусь «доброму підприємцю» за одну гривню, точно так, як були продані українські шахти.
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
Про це на сторінках видання Відомості.UA. пише Ірина Костюк.
У минулому одне з найпотужніших підприємств області — Ківерцівський механічний завод - сьогодні перетворюється на руїну. За останніх два роки величезна територія підприємства стала улюбленим місцем відпочинку місцевих підлітків. Тимчасовий прихисток там знаходять й бомжі та інші маргінали, а цигани намагаються рознести залишки металобрухту.
Свого часу механічний завод здали в оренду, а нині, складається враження, що він уже нікому непотрібний. Держава безуспішно, хоча й не надто активно, намагається повернути зданий в оренду комплекс, тим часом майно руйнується на очах і знецінюється зі швидкістю вітру.
Як розповіла колишня працівниця заводу Олена Костюк, Ківерцівський механічний завод був створений у березні 1956 року на базі ремонтних майстерень паровозного депо станції «Ківерці» Львівської залізниці. На заводі виготовляли металеві контейнери для перевезення вантажу.
«Мехзавод поступово нарощував випуск середньотонажних контейнерів. Особливого розквіту почав набирати у 1989 році. Тоді на підприємстві працювало понад 600 чоловік. Уже в 1991-му завод став головним підприємством по виготовленню середньотонажних контейнерів в колишньому СРСР», - розповіла жінка.
Однак з розпадом Союзу на завод чекала така ж доля, як і на більшість українських підприємств – занепад. У 2000-му його остаточно визнали банкрутом. У цей час, за розповідями місцевих, спритники почали виносити із заводу все, що тільки можна було.
Як розповіла начальник регіонального відділення Фонду державного майна України у Волинській області Тетяна Маслечко, в березні 2007 року практично цілісний майновий комплекс державного підприємства було здано в оренду ТзОВ «Ківерцівський механічний завод», що утворилось на базі трудового колективу заводу.
Директор товариства Леонід Романюк розказав, що з того часу на заводі налагодили виробництво металевих та броньованих вхідних дверей, сміттєвих баків, контейнерів. За його словами, діяльність була досить успішною.
«Все було добре до 2009 року, а потім усім відома криза просто зруйнувала завод, у нас не було можливості платити за оренду, тиснули податкові зобов’язання, борги зростали», - стверджує Романюк.
У вересні 2010 року регіональне відділення Фонду державного майна України розірвало договір із товариством через значні борги по орендній платі. За словами Маслечко, вони сягали близько 600 тисяч гривень.
«Для чого було розривати договори оренди, я не розумію», - дивується директор. Мовляв, для вирішення проблеми можна було знайти різні шляхи. «Скажімо, частину майна здати в суборенду і таким чином отримати кошти для погашення заборгованостей. Та у відділенні держмайна, незрозуміло чому, наполягали саме на розірванні договору», - пояснює він.
Начальник регіонального відділення Фонду держмайна України Тетяна Маслечко каже, що на сьогодні робиться усе можливе, аби повернути дане підприємство державі. Та поки це не вдається через судову тяганину із товариством-орендарем.
Директор товариства переконана, що держава й не особливо поспішає прийняти майно у власність, посилаючись на певні правові норми та рішення суду.
«Немає когось, хто б опікувався цим заводом. Адже, якщо прийняти його у власність, то треба кошти на утримання. Також потрібно буде шукати нового орендаря чи покупця, але ніхто цього робити не хоче. Тож механічний знаходиться в такому собі «підвішеному» стані. Зараз і мені, й колишнім працівникам серце крається від того, на що перетворюється завод», - зазначає Леонід Сергійович.
Й справді будівлі колись потужного підприємства тануть на очах. Тепер там можна влаштовувати екскурсії не гірші, як у Чорнобилі. У підприємства практично зникла огорожа, ворота постійно відкриті навстіж, виробничі цехи світять вибитими вікнами, а в інженерно-побутовій будівлі винесли навіть вхідні парадні двері. Завод став чудовою розвагою для місцевих підлітків, котрі шукають там пригод на свою голову.
Одні з них розповідали, що в підвальному приміщенні натрапляли навіть на таке собі лігво безпритульних. У цехах можна знайти місця неодноразових пиятик. Так, в одній комірчині облаштована пічка-буржуйка, стоїть стіл та лавки, валяється безліч пляшок, на поличці стоять надщерблені чашки, лежать недоїдки, в кутку приміщення хтось залишив верхній одяг.
Не в кращому стані й п’ятиповерхова інженерно-побутова будівля. Там добряче протікає дах, внаслідок чого вода ллється просто зі стін, а у підвалі її мало не по кісточки. До слова, перші два поверхи будівлі продані приватному підприємцю, там свого часу діяло підприємство з виготовлення яблучних чіпсів. Тепер же в деяких кімнатах видно сліди від вогнища: хтось, аби зігрітись чи задля розваги, палив на підлозі різний мотлох.
Купа пляшок та іншого непотребу - теж невід’ємні атрибути мало не кожної кімнати. Варто зауважити, що третій, четвертий та п’ятий поверхи приміщення раніше були передані Державній судовій адміністрації України.
Отож держава не особливо поспішає стати повноправним господарем на заводі, взяти справи в свої руки та знайти нового орендаря чи інвестора. Тоді як майно руйнує час, природа та людина. Складається враження, що комплекс Ківерцівського механічного заводу просто хочуть довести до повного занепаду, аби згодом продати якомусь «доброму підприємцю» за одну гривню, точно так, як були продані українські шахти.
Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
![](/public/images/coment_smile.png)
Коментарів: 7
![](/public/images/user_no_foto.png?1723861388)
дідо
Показати IP
12 Листопада 2012 17:49
Чого мовчить Клімчук ?
Бо там нічого не відкусити, ПРИВАТНий бізнес жирніший.
![](/public/images/user_no_foto.png?1723861388)
antiDido
Показати IP
12 Листопада 2012 19:06
"дідо" - там нова статейка цікава з'явилася, чекають твоїх коментів чи ти підв'язався тільки на Клімчука гидоту писати? Ну до його успіхів тобі ще далеко! :) Ти щось зроби гарне для людей, а потім обговорюй і тим більше тобі ніхто не давав права ображати! Культура ...!
![](/public/images/user_no_foto.png?1723861388)
йован
Показати IP
12 Листопада 2012 19:33
одізвався йолоп
![](/public/images/user_no_foto.png?1723861388)
цук
Показати IP
13 Листопада 2012 09:16
ну що доброго зробив клімчук??? свій х5 за більш як мільйон віддав для потреб сільського лікаря??? чи вровів свіло в селі за реальною ціною, і не взяв відкат?? стадо баранів - не країна, а ...
![](/public/images/user_no_foto.png?1723861388)
правда
Показати IP
13 Листопада 2012 12:21
А хіба ще є така держава? Є лише приватизовані правоохоронні структури,які або в долі ,або в темі... Прийшлось якось мені зіткнутися з цією державною системою,де державу представляє чиновник-корупціонер,який у кріслі.Тому і стверджую,що немає сьогодні інтересів держави і держави,як такої.
![](/public/images/user_no_foto.png?1723861388)
Степан до правда
Показати IP
14 Листопада 2012 07:54
Ну то їдьте геть звідси, якщо для вас держави не немає! Розумні писати, а щось робити - то ...???
![](/public/images/user_no_foto.png?1723861388)
Ірина Костюк
Показати IP
13 Листопада 2012 13:20
дякую. але автором статті є Ольга Урина)))
Найстарша гігантська панда вперше стала мамою: вона народила панденят-близнят
16 Серпня 2024 23:38
16 Серпня 2024 23:38
У Нідерландах бракує тюремного персоналу – засуджених хочуть відправляти до в’язниць за кордон
16 Серпня 2024 23:18
16 Серпня 2024 23:18
У США п’ятьом людям висунули звинувачення через смерть актора Метью Перрі
16 Серпня 2024 23:00
16 Серпня 2024 23:00
Заввишки до 10 км: вулкан Етна в Італії цілий день фонтанував лавою
16 Серпня 2024 22:39
16 Серпня 2024 22:39
Луцьк прагне звести до мінімум рівень відходів
16 Серпня 2024 22:20
16 Серпня 2024 22:20
«Агітаційний снаряд»: до історичного музею на Волині передали 10 листівок часів Другої Світової війни
16 Серпня 2024 22:01
16 Серпня 2024 22:01
Від диспетчерської до господарчого блоку: волинська екстренка завершує оновлення бази
16 Серпня 2024 21:40
16 Серпня 2024 21:40
Інтернет-провайдери та мобільні оператори зможуть бронювати до 100% працівників
16 Серпня 2024 21:21
16 Серпня 2024 21:21
Додати коментар:
УВАГА! Користувач www.volynnews.com має розуміти, що коментування на сайті створені аж ніяк не для політичного піару чи антипіару, зведення особистих рахунків, комерційної реклами, образ, безпідставних звинувачень та інших некоректних і негідних речей. Утім коментарі – це не редакційні матеріали, не мають попередньої модерації, суб’єктивні повідомлення і можуть містити недостовірну інформацію.