У Луцьку Антін Мухарський презентуватиме інтелектуальний мікс
![](/resize/450x299/r/files/news/2014/11-22/136911/963964_576495205716088_250217360_o.jpg)
Майдан став і тому, що на ньому повстали люди, які за останні 22 роки навчилися виживати без держави.
Антін Мухарський, митець, телеведучий та письменник в неділю приїздить до Луцька. Він по-своєму долучився до творення нової, модерної нації – видав книгу-калейдоскоп із вражень та роздумів про те, що сталося минулої зими, інших письменників, митців, чи просто свідків і учасників революційних подій.
«Майдан. ®еволюція духу» - це інтелектуальний мікс із аналітики, літератури та поезії, що творилася саме там і тоді, а також думок та вражень очевидців, які, здебільшого, подані як Фейсбук-щоденник. На початку книги є дуже зручний путівник революційними подіями – хроніка подій Євромайдану день за днем за матеріалами ЗМІ.
Війна Добра зі Злом, як назвав її Юрій Винничук, почалася 21 листопада і тривала 3 місяці. Час найщільнішої концентрації злочинів режиму припав на два лютневі дні – 19 та 20-те числа, коли спочатку, згідно з офіційною інформацією, вбили 26 протестувальників, потім розстріляли снайперами 50. Мухарський знаходить людей, які не просто констатують факт, а які розказують, як ці події зсередини, у самому пеклі революції, переживали прості українці:
Найтяжче було Юлі. Це волонтерка з Вінниці, всі місяці Майдану, всі його дні й ночі, вона пропрацювала в медичній службі. Того дня її зробили відповідальною за телефони. До неї приносили мобільникизагиблих, з них утворився довжелезний ряд – просто перед її очима. Завданням дівчини було відповідати на дзвінки до тих, кого вже не було. Юля з жахом дивилася на всі ті нокії й самсунґи, поки вони мовчали. Потім вони почали один за одним дзвонити. Найжахливіше було бачити, як на телефоні висвічується слово «МАМА» (с) Юрій Андрухович.
Всі «спікери» у книзі сходяться в одному: Майдан став, як влучно висловився Іван Семесюк, «повстанням жвавої інтелігенції проти тупорилих жлобів». Він не лише сам зорганізувався та налагодив чудову інфраструктуру, а й став незалежним, автономним утворенням, яке навчилося виживати без будь-чийого керівництва і вказівок. У своєму есе «Майдан. Мистецтво спротиву» автор проекту пише, що насправді в Майдану не було ніякого конкретного, прописаного по пунктах, плану – і в цьому його сила. Бо коли є план – про нього можна дізнатись і приготувати проти нього западло. Як це ставалося зі всіма планами Путіна-Медведчука-Клюєва чи кого там ще. Всі ці плани, пише Мухарський, накривалися глухим мідним тазом, бо натикалися на одну невраховану цими хитрощами річ – «людський фактор». Саме він розруйновував всі складні багатоходові комбінації.
Непереможним Майдан став і тому, що на ньому повстали люди, які за останні 22 роки навчилися виживати без держави. Як зізнався Лесь Подерев’янський: «У мене так склалося життя, що я ніколи не мав своєї країни. Вона не любила мене, а я ненавидів її. І мені не варто було нічого сподіватися в цій країні. В 1991 році мав ілюзії, що отримав нарешті те, чого шукав. А потім країна знов зникла. Разом з ілюзіями. І я всі ці роки жив без країни».
На досвіді минулих революцій, коли люди шукали лідера, мовляв, ми тебе підтримаємо, тільки зроби нам добре, українці навчилися брати ініціативу та відповідальність за те, що відбувається тут і тепер з кожним особисто, на себе:
Це трохи незвично, але тепер закінчилася епоха колективної відповідальності. Кожен відповідає тільки за те, на що сам здатний і так мусить бути. Суспільний організм має розподіл на функції. Хтось думає, хтось мовчить, хтось воює, хтось забезпечує харчами, хтось має стати героєм. Кожному своє (с) Тарас Прохасько.
Єврореволюція показала і те, наскільки відрізняються українці і росіяни як народи.
«Київ не Москва і не Болотна площа, де ОМОН побив людей – і решта розбіглися. У нас збіглося ще більше народу» (с) Сергій Поярков.
***
«Українець насправді індивідуаліст, схильний до анархічних вчинків і цінує свою волю. А рускій мислить общіной, колгоспом, для нього важлива не власна ініціатива, а те, що скажуть згори. Він хоче відчувати сопрічасность з якоюсь х*рнею, яка зветься руская ідея, в чому вона полягає – невідомо» (с) Лесь Подерев’янський.
На тлі трагічних подій та агресивної політики Росії називати українців і росіян братнім, якщо не одним, народом, – це глумитися зі смертей тих героїв, які полягли на Грушевського та Інституцькій за свободу та незалежність.
«Дорогі росіяни, я не хочу бути вашим братом! Не намагайтеся мене втягнути у вашу «велику» історію. Я не хочу бути причетним до чужої історії. Я хочу творити свою» (с) Сергій Поярков.
Важливо зрозуміти, що, зі слів того ж Пояркова, братерства між українським і російським народами нема. Розповіді про наше братерство – брехня. От між Австрією і Німеччиною немає жодних братерських відносин – є нормальні.
Водночас, книга буде цікава не лише прихильникам Майдану, а й тим, хто не підтримував революцію. В ній зібрані контраверсійні, не завжди однозначні погляди на те, що відбулося взимку 2013-14 років у Києві.
Мова в книзі: якщо йдеться про тексти, які писали самі автори – будь-то есе чи статті, або ж пости у Фейсбуці – Мухарський як автор і куратор проекту зберігає автентичність тексту – часто із помилками, лайкою, стьобами. Деякі тексти він пише сам, спираючись на розмову зі співбесідником. Якщо автор російськомовний – його думки в книзі подані без перекладу.
Цитата, що запам’яталися:
* Мы боролись против несправедливости, против того, что небезопасно быть гражданином в своей стране (с) Дмитро Булатов «Государство – это мы с вами».
* Ідіотизм опонента – ось наша головна зброя. Ми розраховували, що Янукович, Медведчук, Захарченко – клінічні ідіоти, і вони щоразу виправдовували наші очікування
(с) Сергій Поярков «Революція. АвтоМАЙДАН»
* А найгірше, що росіяни зневажають українську націю. І коли хтось із російських політиків називає українців «хохлами», я відповідаю: «Шановні, якщо ви такі поборники історичної справедливості назв, я вам хочу нагадати. Історично склалося так, що нас називали хохлами через чуби. Вас називали кацапами через бороди. Тобто: как цап, а цап російською – це козел. Так що росіяни називають нас українцями, а козли називають нас хохлами. Хто ти – козел чи росіянин – ти вибираєш сам» [(с) Сергій Поярков «Революція. АвтоМАЙДАН»[/i]
* В Росії є все – метал, золото, ліс, газ, нафта… В Японії нема нічого, крім голого каміння. Але в Японії є мізки (с) Сергій Поярков «Революція. АвтоМАЙДАН»
* Окрім прямої і безпосередньої загрози, яку несе у собі російська агресія для України, є
ще непряма: вона повертає українців до ситуації, коли безпека та інші цінності виживання стають головними. А це унеможливлює проведення реформ, яких так потребує Україна. У цьому відношенні Путін не лише становить загрозу для України «тут і зараз» - він ще краде у неї майбутнє (с) Ярослав Грицак «Україна витримає і це випробування».
* Майдан зрозумів принцип свого виживання і тепер він зможе зібратися швидко й ефективно в будь-якому іншому місці (с) Сергій Дацюк «Передумови та суть Майдану 2013-2014»].
* Треба було приїхати в Київ, щоб зрозуміти, що це революція дуже свідомого, цивілізованого суспільства: в час, коли на вулиці Грушевського тривали бої й стріляли снайпери, на сусідніх вулицях працювали ювелірні салони, закохані пари вечеряли в ресторанах, а в самих забарикадованих межах Майдану опинилися кілька банків, які продовжували роботу й не мали проблем із безпекою (с) Андрій Любка «Сізіфова революція».
* Такої зрілої, розумної й дисциплінованої революції у нас ще не було. Так, у нас революція за розкладом. Так, у будні людей значно менше, і так, вночі їх ще менше. Але люди змінюються, приїздять до Києва на 3-4 дні, потім повертаються додому, а на їхнє місце приходить нова зміна. Так, кияни не почали масово страйкувати, але в неділю виходять на мітинги пунктуально й обов’язково (с) Андрій Любка «Сізіфова революція».
* Фигура Бандеры может и мобилизирует Запад (хотя он уже и так мобилизован), но отпугивает Восток. Разрушить ложные мифы о Бандере как о немецко-фашистском пособнике – задача разумная и полезная. Заставить всю Украину поверить в миф о Бандере как о герое, лишенном негатива, - задача бессмысленная и чреватая углублением раскола (с) Олександр Ройтбурд «FB-щоденник. Вибране. Майдан – 2013-14.
* Серед співвітчизників і досі багато таких цікавих людей, що мимоволі дивуєшся, як вони взагалі здатні ходити і розмовляти одночасно, настільки вони тупі. З них і комплектують зграї тітушок (с) Іван Семесюк «Ґонзо-щоденник лютого україножера».
* Майдан – как роды, в моем представлении, кровавые, болезненные, в какой-то степени трагические и радостные моментами. И как отец своих детей я понимаю, что родить – больно, страшно, а самое главное начинается потом, когда каждый день, шаг за шагом, ребенок растет, и ты должен выстраивать его мир (с) Влад Троїцький «Право на мечту».
Вирок: «Майдан. ®еволюція духу» - книга, що нагадає не лише про світлі моменти революції, а й вкаже на її темний бік. Книга, написана не з погляду одного автора, а з позицій майже півсотні українців-учасників подій – інтелектуалів, громадських діячів, істориків, філософів, студентів, врешті, героїв, які зробили над собою зусилля і вийшли крізь вогонь із палаючої будови – України минулого.
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
Антін Мухарський, митець, телеведучий та письменник в неділю приїздить до Луцька. Він по-своєму долучився до творення нової, модерної нації – видав книгу-калейдоскоп із вражень та роздумів про те, що сталося минулої зими, інших письменників, митців, чи просто свідків і учасників революційних подій.
«Майдан. ®еволюція духу» - це інтелектуальний мікс із аналітики, літератури та поезії, що творилася саме там і тоді, а також думок та вражень очевидців, які, здебільшого, подані як Фейсбук-щоденник. На початку книги є дуже зручний путівник революційними подіями – хроніка подій Євромайдану день за днем за матеріалами ЗМІ.
Війна Добра зі Злом, як назвав її Юрій Винничук, почалася 21 листопада і тривала 3 місяці. Час найщільнішої концентрації злочинів режиму припав на два лютневі дні – 19 та 20-те числа, коли спочатку, згідно з офіційною інформацією, вбили 26 протестувальників, потім розстріляли снайперами 50. Мухарський знаходить людей, які не просто констатують факт, а які розказують, як ці події зсередини, у самому пеклі революції, переживали прості українці:
Найтяжче було Юлі. Це волонтерка з Вінниці, всі місяці Майдану, всі його дні й ночі, вона пропрацювала в медичній службі. Того дня її зробили відповідальною за телефони. До неї приносили мобільникизагиблих, з них утворився довжелезний ряд – просто перед її очима. Завданням дівчини було відповідати на дзвінки до тих, кого вже не було. Юля з жахом дивилася на всі ті нокії й самсунґи, поки вони мовчали. Потім вони почали один за одним дзвонити. Найжахливіше було бачити, як на телефоні висвічується слово «МАМА» (с) Юрій Андрухович.
Всі «спікери» у книзі сходяться в одному: Майдан став, як влучно висловився Іван Семесюк, «повстанням жвавої інтелігенції проти тупорилих жлобів». Він не лише сам зорганізувався та налагодив чудову інфраструктуру, а й став незалежним, автономним утворенням, яке навчилося виживати без будь-чийого керівництва і вказівок. У своєму есе «Майдан. Мистецтво спротиву» автор проекту пише, що насправді в Майдану не було ніякого конкретного, прописаного по пунктах, плану – і в цьому його сила. Бо коли є план – про нього можна дізнатись і приготувати проти нього западло. Як це ставалося зі всіма планами Путіна-Медведчука-Клюєва чи кого там ще. Всі ці плани, пише Мухарський, накривалися глухим мідним тазом, бо натикалися на одну невраховану цими хитрощами річ – «людський фактор». Саме він розруйновував всі складні багатоходові комбінації.
Непереможним Майдан став і тому, що на ньому повстали люди, які за останні 22 роки навчилися виживати без держави. Як зізнався Лесь Подерев’янський: «У мене так склалося життя, що я ніколи не мав своєї країни. Вона не любила мене, а я ненавидів її. І мені не варто було нічого сподіватися в цій країні. В 1991 році мав ілюзії, що отримав нарешті те, чого шукав. А потім країна знов зникла. Разом з ілюзіями. І я всі ці роки жив без країни».
На досвіді минулих революцій, коли люди шукали лідера, мовляв, ми тебе підтримаємо, тільки зроби нам добре, українці навчилися брати ініціативу та відповідальність за те, що відбувається тут і тепер з кожним особисто, на себе:
Це трохи незвично, але тепер закінчилася епоха колективної відповідальності. Кожен відповідає тільки за те, на що сам здатний і так мусить бути. Суспільний організм має розподіл на функції. Хтось думає, хтось мовчить, хтось воює, хтось забезпечує харчами, хтось має стати героєм. Кожному своє (с) Тарас Прохасько.
Єврореволюція показала і те, наскільки відрізняються українці і росіяни як народи.
«Київ не Москва і не Болотна площа, де ОМОН побив людей – і решта розбіглися. У нас збіглося ще більше народу» (с) Сергій Поярков.
***
«Українець насправді індивідуаліст, схильний до анархічних вчинків і цінує свою волю. А рускій мислить общіной, колгоспом, для нього важлива не власна ініціатива, а те, що скажуть згори. Він хоче відчувати сопрічасность з якоюсь х*рнею, яка зветься руская ідея, в чому вона полягає – невідомо» (с) Лесь Подерев’янський.
На тлі трагічних подій та агресивної політики Росії називати українців і росіян братнім, якщо не одним, народом, – це глумитися зі смертей тих героїв, які полягли на Грушевського та Інституцькій за свободу та незалежність.
«Дорогі росіяни, я не хочу бути вашим братом! Не намагайтеся мене втягнути у вашу «велику» історію. Я не хочу бути причетним до чужої історії. Я хочу творити свою» (с) Сергій Поярков.
Важливо зрозуміти, що, зі слів того ж Пояркова, братерства між українським і російським народами нема. Розповіді про наше братерство – брехня. От між Австрією і Німеччиною немає жодних братерських відносин – є нормальні.
Водночас, книга буде цікава не лише прихильникам Майдану, а й тим, хто не підтримував революцію. В ній зібрані контраверсійні, не завжди однозначні погляди на те, що відбулося взимку 2013-14 років у Києві.
Мова в книзі: якщо йдеться про тексти, які писали самі автори – будь-то есе чи статті, або ж пости у Фейсбуці – Мухарський як автор і куратор проекту зберігає автентичність тексту – часто із помилками, лайкою, стьобами. Деякі тексти він пише сам, спираючись на розмову зі співбесідником. Якщо автор російськомовний – його думки в книзі подані без перекладу.
Цитата, що запам’яталися:
* Мы боролись против несправедливости, против того, что небезопасно быть гражданином в своей стране (с) Дмитро Булатов «Государство – это мы с вами».
* Ідіотизм опонента – ось наша головна зброя. Ми розраховували, що Янукович, Медведчук, Захарченко – клінічні ідіоти, і вони щоразу виправдовували наші очікування
(с) Сергій Поярков «Революція. АвтоМАЙДАН»
* А найгірше, що росіяни зневажають українську націю. І коли хтось із російських політиків називає українців «хохлами», я відповідаю: «Шановні, якщо ви такі поборники історичної справедливості назв, я вам хочу нагадати. Історично склалося так, що нас називали хохлами через чуби. Вас називали кацапами через бороди. Тобто: как цап, а цап російською – це козел. Так що росіяни називають нас українцями, а козли називають нас хохлами. Хто ти – козел чи росіянин – ти вибираєш сам» [(с) Сергій Поярков «Революція. АвтоМАЙДАН»[/i]
* В Росії є все – метал, золото, ліс, газ, нафта… В Японії нема нічого, крім голого каміння. Але в Японії є мізки (с) Сергій Поярков «Революція. АвтоМАЙДАН»
* Окрім прямої і безпосередньої загрози, яку несе у собі російська агресія для України, є
ще непряма: вона повертає українців до ситуації, коли безпека та інші цінності виживання стають головними. А це унеможливлює проведення реформ, яких так потребує Україна. У цьому відношенні Путін не лише становить загрозу для України «тут і зараз» - він ще краде у неї майбутнє (с) Ярослав Грицак «Україна витримає і це випробування».
* Майдан зрозумів принцип свого виживання і тепер він зможе зібратися швидко й ефективно в будь-якому іншому місці (с) Сергій Дацюк «Передумови та суть Майдану 2013-2014»].
* Треба було приїхати в Київ, щоб зрозуміти, що це революція дуже свідомого, цивілізованого суспільства: в час, коли на вулиці Грушевського тривали бої й стріляли снайпери, на сусідніх вулицях працювали ювелірні салони, закохані пари вечеряли в ресторанах, а в самих забарикадованих межах Майдану опинилися кілька банків, які продовжували роботу й не мали проблем із безпекою (с) Андрій Любка «Сізіфова революція».
* Такої зрілої, розумної й дисциплінованої революції у нас ще не було. Так, у нас революція за розкладом. Так, у будні людей значно менше, і так, вночі їх ще менше. Але люди змінюються, приїздять до Києва на 3-4 дні, потім повертаються додому, а на їхнє місце приходить нова зміна. Так, кияни не почали масово страйкувати, але в неділю виходять на мітинги пунктуально й обов’язково (с) Андрій Любка «Сізіфова революція».
* Фигура Бандеры может и мобилизирует Запад (хотя он уже и так мобилизован), но отпугивает Восток. Разрушить ложные мифы о Бандере как о немецко-фашистском пособнике – задача разумная и полезная. Заставить всю Украину поверить в миф о Бандере как о герое, лишенном негатива, - задача бессмысленная и чреватая углублением раскола (с) Олександр Ройтбурд «FB-щоденник. Вибране. Майдан – 2013-14.
* Серед співвітчизників і досі багато таких цікавих людей, що мимоволі дивуєшся, як вони взагалі здатні ходити і розмовляти одночасно, настільки вони тупі. З них і комплектують зграї тітушок (с) Іван Семесюк «Ґонзо-щоденник лютого україножера».
* Майдан – как роды, в моем представлении, кровавые, болезненные, в какой-то степени трагические и радостные моментами. И как отец своих детей я понимаю, что родить – больно, страшно, а самое главное начинается потом, когда каждый день, шаг за шагом, ребенок растет, и ты должен выстраивать его мир (с) Влад Троїцький «Право на мечту».
Вирок: «Майдан. ®еволюція духу» - книга, що нагадає не лише про світлі моменти революції, а й вкаже на її темний бік. Книга, написана не з погляду одного автора, а з позицій майже півсотні українців-учасників подій – інтелектуалів, громадських діячів, істориків, філософів, студентів, врешті, героїв, які зробили над собою зусилля і вийшли крізь вогонь із палаючої будови – України минулого.
Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
![](/public/images/coment_smile.png)
Коментарів: 15
![](/public/images/user_no_foto.png?1725888068)
Інспектор Петренко
Показати IP
22 Листопада 2014 17:26
що це за імя таке Антін?
![](/public/images/user_no_foto.png?1725888068)
Хлоп до Інспектор Петренко
Показати IP
22 Листопада 2014 17:30
Воно для хлопчикiв народжених вiд патрiотiв-iнтелектуалiв, якi в процесi використовували г...дiни
![](/public/images/user_no_foto.png?1725888068)
Дюрекс до Хлоп
Показати IP
22 Листопада 2014 17:36
... з діркою
![](/public/images/user_no_foto.png?1725888068)
Анонім до Дюрекс
Показати IP
23 Листопада 2014 08:24
коментар було видалено
![](/public/images/user_no_foto.png?1725888068)
Анонім до Анонім
Показати IP
23 Листопада 2014 08:54
Достойна вiдповiдь самого Антiна!
![](/public/images/user_no_foto.png?1725888068)
Інтелектуал до Анонім
Показати IP
23 Листопада 2014 09:21
... і твій розумовий розвиток
![](/public/images/user_no_foto.png?1725888068)
Анонім до Інспектор Петренко
Показати IP
23 Листопада 2014 08:21
Нормальне українське iм'я. Хiба досi не зустрiчав?
![](/public/images/user_no_foto.png?1725888068)
Хлоп до Анонім
Показати IP
23 Листопада 2014 08:43
Ото ж. Нарiд пiсля майдану почав прискiпливо ставитися до iмен)) Прiзвища ще попереду))
![](/public/images/user_no_foto.png?1725888068)
777
Показати IP
22 Листопада 2014 21:58
Антин штопанный!
![](/public/images/user_no_foto.png?1725888068)
111
Показати IP
22 Листопада 2014 22:27
Браво. Антін- це українізоване гандін. Слава Богу, що не всі ще в цій країні мухарські, подервянські, пояркові та інші провінційно-гандінні інтелектуали.Тож дозвольте, панове балакуни, простому люду, який заробляє шматок хліба, у тому числі - в Росії, бо тут його ваші натхненники з-за кордону не дадуть заробити, самим вирішувати, хто брат, а хто гандін. Не пі...ть.
![](/public/images/user_no_foto.png?1725888068)
Анонім
Показати IP
23 Листопада 2014 08:23
Антiн Мухарський - зух. Один з найкращих сучасних митцiв.
![](/public/images/user_no_foto.png?1725888068)
Хлоп до Анонім
Показати IP
23 Листопада 2014 08:49
Найкращим вiн був коли грав Хлестакова у Ревiзорi в киiвськiй росiйськiй драмi, збираючи аншлаги, але про це навiть вiн сам вже забув, бо дiйсно Антiн Зух.
![](/public/images/user_no_foto.png?1725888068)
Іванов
Показати IP
23 Листопада 2014 11:57
Ну то тоді повністю образ треба тримати: АНТІН МУХІРСЬКИЙ
![](/public/images/user_no_foto.png?1725888068)
віра
Показати IP
23 Листопада 2014 18:20
Коли в людини нема інтелекту, вона ось так, як ці особини , пробуе сплітати, виходить словесний понос! Антін Мухарський м о л о д е ц ь! І Антін, дурні г...ни , справжне украінське ім'я!!!
![](/public/images/user_no_foto.png?1725888068)
Хлоп до віра
Показати IP
23 Листопада 2014 21:41
Понiс, шановна, понiс)) залишайтися з iнтелектуальним митцем))
У Дії тепер можна пройти повний цикл одруження
Сьогодні 15:40
Сьогодні 15:40
У Вінниці доглядальниця спланувала вбивство 83-річної бабусі, щоб швидше привласнити її квартиру
Сьогодні 15:23
Сьогодні 15:23
Отруївся, тікав від ведмедя і ледь не загинув: 21-річний українець 4 дні блукав у горах, щоб втекти до Румунії
Сьогодні 14:51
Сьогодні 14:51
Мінкультури та Мінрозвитку отримали нові назви
Сьогодні 14:18
Сьогодні 14:18
У Чорнобильський зоні нова пожежа: залучили чотири сотні рятувальників, гасять уже другу добу
Сьогодні 14:01
Сьогодні 14:01
У Луцьку попрощалися із Захисником Сергієм Герасимчуком
Сьогодні 13:44
Сьогодні 13:44
МАПП «Ягодин» пропускатиме вдвічі більше транспорту
Сьогодні 13:28
Сьогодні 13:28
Додати коментар:
УВАГА! Користувач www.volynnews.com має розуміти, що коментування на сайті створені аж ніяк не для політичного піару чи антипіару, зведення особистих рахунків, комерційної реклами, образ, безпідставних звинувачень та інших некоректних і негідних речей. Утім коментарі – це не редакційні матеріали, не мають попередньої модерації, суб’єктивні повідомлення і можуть містити недостовірну інформацію.