Поет з Волині Анатолій Махонюк про книги, життя та вірші на політичне замовлення
Відомий волинський поет і член Спілки письменників України Анатолій Махонюк каже, що в теперішні часи, коли Україна на східному фронті бореться із ворогом, дорослому ще потрібно заслужити право розмовляти з Україною на високих струнах душі. Краще це роблять діти, бо саме на дитячі листи і малюнки чекають там, де життя зі смертю розмовляє тет-а-тет.
А про те, як живеться волинському поету, як йде підготовка до друку чергової збірки віршів Анатолій Махонюк розповів кореспонденту Інформаційного агентства Волинські новини у Всесвітній день поезії.
ЯКІ ДУМКИ, ТАКІ Й СНІДАНКИ
- Як живеться і працюється Вам поету у сільській глибинці?
- Я не став би Овадне називати сільською глибинкою. Як-не-як, а колишній районний центр. Звичайно, відтоді спливло чимало води. Колись чарівне і затишне, охайне і людне воно розгубило свою привабливість. Не з власної волі – наслідки економії перебудови. Тепер старається підвестись на ноги. Намагається загоїти свої пустки та протяги. Через село ходить потяг «Київ-Львів». Тож державницькі новини приходять вчасно. Окрім цього потяга дають знати про своє прибуття гудки електричок. Хто прибуває на навчання до ліцею, хто на Ковель лаштується за покупками, а інші – на Червоноград. То вже своє везуть. Більше можна вторгувати. А дорога таки займає час, а час завше біжить швидше, коли зав’язується розмова з подорожнім. А мова ж одна: про війну і нові субсидії. Мало чим і на нашій домашній кухні відрізняються розмови.
А творча кухня? Які думки, такі й сніданки. Українські вони. І гордість, і смуток, і полинно. Бо не живеться окремо. І обідається не під ковдрою.
- Як Ви оцінюєте літературні процеси, які нині відбуваються в Україні? Чи можна поетів умовно поділити на дві частини: ті, що пишуть про секс та епатаж, і, скажімо, послідовники «Симоненкової поезії»?
- Думаю, що життя – це книжка. І книжка – це життя. А життя має свої періоди. Відповідно і книжка. Поки дитя – потреба колискової. І звичайно достатньо тоді маминого голосу. Поки дитина – бабусиного читання вечірньої казки. (Дай Боже, аби цей голос був якомога довше з нами). Як зав’язь скидає квіт, та і ми виростаємо зі свого вбрання. Тоді вже - інші книжки. І якщо відштовхуватися від слова, яке є в другому рядку запитання, то окрім маминих грудей є дівочі.
Це - природно. Бо дорослішаємо – дорослішає потреба пізнання. І книжки дорослішають. І життя виходить за межі обкладинки. І не десь хтось в якомусь царстві чи королівств, а саме ти і ось тут. І хто на якому розвитку власного фізіологічного поступу зупиниться, хто на яку духовну основу обіпреться в житті, таку літературу він окреслить для себе. Вірніше, продовжить читати.
А в житті людно, як і жанрово в літературі.
Не ділив би поетів та письменників. Українська література - неоднозначна. І цим вона цікава. І сивочоле наше слово, і молоде.
Я не тільки про вік авторів. А час відсіє. Читач сам відбере словами якого автора освідчуватись, яких пісень співати за святковим столом. Почуттями якої книжки тужити. Є борщ і є хліб. Є кава і чай. Є тістечко і пиріжок.
НА ДИТЯЧІ ЛИСТИ І МАЛЮНКИ ЧЕКАЮТЬ ТАМ, ДЕ ЖИТТЯ ЗІ СМЕРТЮ РОЗМОВЛЯЄ ТЕТ-А-ТЕТ
- Кого б ще порадили читати волинянам? Кого з українських літераторів Ви вважаєте хорошими поетами?
- Волинянам раджу читати наших, волинських авторів. Справді, вони того варті.
Не стану когось заперечувати. Самому хочеться бути гарним поетом.
- А що Ви читати не радили б?
- Те, що не пропагує душі.
- Поетів зачепили події в країні – Майдан, війна з Росією? Як це відображається на Вашій творчості?
- Чи тільки поетів? Чи тільки зачепило? І не лише в творчості. Послухайте малечу, подивіться на їхні малюнки. Чому саме на дитячі листи і малюнки чекають там, де життя зі смертю розмовляє тет-а-тет. Дівчатками і хлопчиками усе сказано. Дорослому ще потрібно заслужити право розмовляти з Україною на високих струнах душі.
Як часто в своїх молитвах ми просили в Бога за Україну? Ви відчули, що іншим став зміст Гімну?
- Написання віршів приносить гроші?
- Не гроші спонукають братися за перо. Віршуєш, бо вже не можеш інакше бути. Але про кошти починаєш думати, коли є збірка і хочеш її видати. Телефонуєш до видавництва і боїшся почути ту суму, яку від тебе запросять. Повірте, це вже не за тисячу, а за десяток тисяч. Добре, коли пройдеш конкурс і обласна рада виділить суму на видання. А умова така, що шістдесят відсотків від тиражу рада бере собі, щоби поповнити фонди бібліотек. Допустимо, що 500 примірників. Рахуйте самі. Скільки там? Двісті? Множте на 10-15. Отакий прибуток.
І зовсім порожньо, якщо збірка видана за твій кошт. Вже проходив таке.
Але праця повинна оцінюватися. І Шевченківська премія має грошову винагороду. Але не за любов до Вітчизни, а за інше. Він майстерніше вболіває...
Єдине, що має лякати, це коли письменника годують можновладці зі свого столу.
Все-таки так закінчу: з інших причин відточив олівця. Аби бути. І чутись. Аксіома для мене.
- А чи написали б текст на політичне замовлення?
- Міг би. Чи став би?.. Інше питання.
- Ви пишете і вірші, і дитячі твори. Що писати легше і цікавіше?
- Все легко і цікаво. Якщо пишеться. Буває творче міжсезоння. Якщо тобі важко і нецікаво, то чому цим займаєшся? Складніше з дитячими творами. Але тут інша причина. До книжечки для маленького читача долучається ще один автор – художник. А його, ой, як складно відшукати.
- Чи маєте внутрішнього цензора?
- Є притча ось така. Пекло. Поряд письменник і злочинець. Бог через певний час вибачає злодія. Письменник висловлює своє невдоволення: “Як це так, я лише написав книжку, а злочинець зло завдав людям”. Всевишній відповів: “Ті люди, яким було завдано болю злочинцем, вже в моїх оселях. Я їх втішив. Через це вибачаю злочинцю. А твою книжку ще читають”. Пам’ятаю про це.
- Над чим зараз працюєте?
- Більше двох років є написана збірка верлібрів. Не можу впорядкувати. Не вдається догодити самому собі.
Художник працює. Чекаю, коли проілюструє вірші для малечі.
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
А про те, як живеться волинському поету, як йде підготовка до друку чергової збірки віршів Анатолій Махонюк розповів кореспонденту Інформаційного агентства Волинські новини у Всесвітній день поезії.
ЯКІ ДУМКИ, ТАКІ Й СНІДАНКИ
- Як живеться і працюється Вам поету у сільській глибинці?
- Я не став би Овадне називати сільською глибинкою. Як-не-як, а колишній районний центр. Звичайно, відтоді спливло чимало води. Колись чарівне і затишне, охайне і людне воно розгубило свою привабливість. Не з власної волі – наслідки економії перебудови. Тепер старається підвестись на ноги. Намагається загоїти свої пустки та протяги. Через село ходить потяг «Київ-Львів». Тож державницькі новини приходять вчасно. Окрім цього потяга дають знати про своє прибуття гудки електричок. Хто прибуває на навчання до ліцею, хто на Ковель лаштується за покупками, а інші – на Червоноград. То вже своє везуть. Більше можна вторгувати. А дорога таки займає час, а час завше біжить швидше, коли зав’язується розмова з подорожнім. А мова ж одна: про війну і нові субсидії. Мало чим і на нашій домашній кухні відрізняються розмови.
А творча кухня? Які думки, такі й сніданки. Українські вони. І гордість, і смуток, і полинно. Бо не живеться окремо. І обідається не під ковдрою.
- Як Ви оцінюєте літературні процеси, які нині відбуваються в Україні? Чи можна поетів умовно поділити на дві частини: ті, що пишуть про секс та епатаж, і, скажімо, послідовники «Симоненкової поезії»?
- Думаю, що життя – це книжка. І книжка – це життя. А життя має свої періоди. Відповідно і книжка. Поки дитя – потреба колискової. І звичайно достатньо тоді маминого голосу. Поки дитина – бабусиного читання вечірньої казки. (Дай Боже, аби цей голос був якомога довше з нами). Як зав’язь скидає квіт, та і ми виростаємо зі свого вбрання. Тоді вже - інші книжки. І якщо відштовхуватися від слова, яке є в другому рядку запитання, то окрім маминих грудей є дівочі.
Це - природно. Бо дорослішаємо – дорослішає потреба пізнання. І книжки дорослішають. І життя виходить за межі обкладинки. І не десь хтось в якомусь царстві чи королівств, а саме ти і ось тут. І хто на якому розвитку власного фізіологічного поступу зупиниться, хто на яку духовну основу обіпреться в житті, таку літературу він окреслить для себе. Вірніше, продовжить читати.
А в житті людно, як і жанрово в літературі.
Не ділив би поетів та письменників. Українська література - неоднозначна. І цим вона цікава. І сивочоле наше слово, і молоде.
Я не тільки про вік авторів. А час відсіє. Читач сам відбере словами якого автора освідчуватись, яких пісень співати за святковим столом. Почуттями якої книжки тужити. Є борщ і є хліб. Є кава і чай. Є тістечко і пиріжок.
НА ДИТЯЧІ ЛИСТИ І МАЛЮНКИ ЧЕКАЮТЬ ТАМ, ДЕ ЖИТТЯ ЗІ СМЕРТЮ РОЗМОВЛЯЄ ТЕТ-А-ТЕТ
- Кого б ще порадили читати волинянам? Кого з українських літераторів Ви вважаєте хорошими поетами?
- Волинянам раджу читати наших, волинських авторів. Справді, вони того варті.
Не стану когось заперечувати. Самому хочеться бути гарним поетом.
- А що Ви читати не радили б?
- Те, що не пропагує душі.
- Поетів зачепили події в країні – Майдан, війна з Росією? Як це відображається на Вашій творчості?
- Чи тільки поетів? Чи тільки зачепило? І не лише в творчості. Послухайте малечу, подивіться на їхні малюнки. Чому саме на дитячі листи і малюнки чекають там, де життя зі смертю розмовляє тет-а-тет. Дівчатками і хлопчиками усе сказано. Дорослому ще потрібно заслужити право розмовляти з Україною на високих струнах душі.
Як часто в своїх молитвах ми просили в Бога за Україну? Ви відчули, що іншим став зміст Гімну?
- Написання віршів приносить гроші?
- Не гроші спонукають братися за перо. Віршуєш, бо вже не можеш інакше бути. Але про кошти починаєш думати, коли є збірка і хочеш її видати. Телефонуєш до видавництва і боїшся почути ту суму, яку від тебе запросять. Повірте, це вже не за тисячу, а за десяток тисяч. Добре, коли пройдеш конкурс і обласна рада виділить суму на видання. А умова така, що шістдесят відсотків від тиражу рада бере собі, щоби поповнити фонди бібліотек. Допустимо, що 500 примірників. Рахуйте самі. Скільки там? Двісті? Множте на 10-15. Отакий прибуток.
І зовсім порожньо, якщо збірка видана за твій кошт. Вже проходив таке.
Але праця повинна оцінюватися. І Шевченківська премія має грошову винагороду. Але не за любов до Вітчизни, а за інше. Він майстерніше вболіває...
Єдине, що має лякати, це коли письменника годують можновладці зі свого столу.
Все-таки так закінчу: з інших причин відточив олівця. Аби бути. І чутись. Аксіома для мене.
- А чи написали б текст на політичне замовлення?
- Міг би. Чи став би?.. Інше питання.
- Ви пишете і вірші, і дитячі твори. Що писати легше і цікавіше?
- Все легко і цікаво. Якщо пишеться. Буває творче міжсезоння. Якщо тобі важко і нецікаво, то чому цим займаєшся? Складніше з дитячими творами. Але тут інша причина. До книжечки для маленького читача долучається ще один автор – художник. А його, ой, як складно відшукати.
- Чи маєте внутрішнього цензора?
- Є притча ось така. Пекло. Поряд письменник і злочинець. Бог через певний час вибачає злодія. Письменник висловлює своє невдоволення: “Як це так, я лише написав книжку, а злочинець зло завдав людям”. Всевишній відповів: “Ті люди, яким було завдано болю злочинцем, вже в моїх оселях. Я їх втішив. Через це вибачаю злочинцю. А твою книжку ще читають”. Пам’ятаю про це.
- Над чим зараз працюєте?
- Більше двох років є написана збірка верлібрів. Не можу впорядкувати. Не вдається догодити самому собі.
Художник працює. Чекаю, коли проілюструє вірші для малечі.
Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
![](/public/images/coment_smile.png)
Коментарів: 4
![](/public/images/user_no_foto.png?1725146144)
Люба
Показати IP
22 Березня 2015 21:51
Маю його збірку - чудовий поет!
![](/public/images/user_no_foto.png?1725146144)
Данил
Показати IP
28 Вересня 2016 17:26
коментар було видалено
![](/public/images/user_no_foto.png?1725146144)
Паша
Показати IP
28 Вересня 2016 17:27
Ага!
![](/public/images/user_no_foto.png?1725146144)
богдан
Показати IP
18 Січня 2017 16:04
коментар було видалено
У Швейцарії вигадали новий шоколад: інгредієнти та смак
Сьогодні 00:32
Сьогодні 00:32
Влетів у Volkswagen та пошкодив його: на Волині судили велосипедиста за спричинення ДТП![](/public/images/logo.png)
31 Серпня 2024 23:45
![](/public/images/logo.png)
31 Серпня 2024 23:45
Свята відзначали в єдиному магазині: чим живе волинське село на 100 людей
31 Серпня 2024 23:17
31 Серпня 2024 23:17
В Україні виробники зможуть реєструвати продукти з географічним зазначенням
31 Серпня 2024 22:49
31 Серпня 2024 22:49
Графік вимкнення електроенергії на Волині 1 вересня
31 Серпня 2024 22:21
31 Серпня 2024 22:21
У Луцьку горить кафе. Відео
31 Серпня 2024 21:53
31 Серпня 2024 21:53
У Луцькому районі 83-річна жінка впала в 10-метрову криницю
31 Серпня 2024 21:35
31 Серпня 2024 21:35
У застосунку Армія+ з'явиться електронне посвідчення військового
31 Серпня 2024 21:05
31 Серпня 2024 21:05
Волинянина покарали, бо знайшов і забрав додому гранату, коли гуляв із дітьми![](/public/images/logo.png)
31 Серпня 2024 20:36
![](/public/images/logo.png)
31 Серпня 2024 20:36
Важкохворій одномісячній дівчинці з Волині терміново збирають гроші на лікування
31 Серпня 2024 20:07
31 Серпня 2024 20:07
Додати коментар:
УВАГА! Користувач www.volynnews.com має розуміти, що коментування на сайті створені аж ніяк не для політичного піару чи антипіару, зведення особистих рахунків, комерційної реклами, образ, безпідставних звинувачень та інших некоректних і негідних речей. Утім коментарі – це не редакційні матеріали, не мають попередньої модерації, суб’єктивні повідомлення і можуть містити недостовірну інформацію.