«Територія України стала одним єдиним округом. Усі працюють на одне і задля єдиного – перемоги», – народна депутатка Ірина Констанкевич
![](/resize/450x300/r/files/news/2023/02-20/356272/image0 (1).jpeg)
Рік, що нас загартував і зробив сильнішими. Про роботу на дипломатичному та волонтерському фронтах, 23 округ та війну – спілкувалися із народною депутаткою України Іриною Констанкевич.
Пам’ятаєте як розпочався ваш ранок 24 лютого 2022 року?
Ранок 24 лютого дуже добре пам’ятаю, він почався із вибухів і дзвінка колеги: «Прокидайтеся, почалося...». Ще з вечора я уже знала про можливий наступ і, здавалося, все підготувала:
помічників відправила з Києва, купила продуктів на кілька тижнів, розуміла, що парламент має працювати і ухвалювати рішення. Але о п’ятій ранку я наче заціпеніла і не знала, за що братися, бо в Раду йти ще рано, читання не йшло, не вдавалося зосередитися – думки просто зависали у концентрованій порожнечі. А потім почався ефір на радіо НВ, дзвінки від колег про те, що робимо далі, телефонували рідні, друзі з Луцька, інших міст.
Якщо чесно, війною в повітрі пахло вже давно, і щодня на парламентському тижні ми говорили лише про можливий наступ росіян, але, звісно, масштаби ніхто тоді не міг уявити. Тому я досі прокручую в голові, хто і що не так зробив... Питань для істориків, військових, СБУ і влади насправді багато. Це добре, що американські журналісти відтворили погодинний хронометраж подій перших тижнів, я вважаю, що і ми повинні це зробити і для самоаналізу, і в пам’ять про тих, хто героїчно загинув тоді і хто гине зараз.
Ви завжди на зв’язку зі своїми виборцями. Як змінилась після 24 лютого кількість звернень громадян і прохання, з якими звертаються?
Упродовж цього року ми всі змінилися. Війна створила іншу оптику бачення проблем. І мирні проблеми стали не сутнісними, ми всі зосередилися на питаннях допомоги ЗСУ, внутрішньо переміщеним громадянам, українцям за кордоном, хоча і є прохання розшукати близьких, допомогти коштами на лікування, ліквідацію пожеж. Однозначно, прохань з округу стало менше, натомість стало більше спільної волонтерської допомоги. Машини, дрони, генератори, буржуйки, медицина... Зрештою, це те, чим займається уся країна – збираємо, організовуємо, купуємо, веземо, спілкуємося з родинами загиблих, допомагаємо у вирішенні їх питань... Територія України стала одним єдиним округом. Усі працюють на одне і задля єдиного – перемоги.
Ви частий гість у своєму окрузі. Як нині живе 23 округ і як змінилося його життя?
Хоч виборці нашого 23 округу в тилу, ми всі усвідомлюємо наскільки це відносне поняття. Та і сусідство з Білоруссю робить цей спокій ілюзорним. Тому ми всі живемо одним бажанням – перемогти якнайшвидше армію агресора, і уся праця людей нашого округу на це скерована. Місцеве самоврядування і голови громад на місці і багато звичайних людей чимало роблять, надійними і відповідальними є ВЦА в Камінь-Каширському районі, потужним є волонтерський рух, який сформувався в своїй основі ще у 2014 році. На жаль, маємо і втрати. Ворог нещадно забирає життя наших захисників, нещадно робить жінок вдовами, а дітей сиротами, нещадно забирає дітей у батьків. Боляче дивитися у ці згорьовані обличчя. Водночас, нам треба вже думати про життя після війни, про післявоєнну відбудову, для цього важливий трудовий потенціал. Нам важливо, щоб повернулися українці, які за кордоном, нам важливо «ставити на ноги» і зміцнювати економіку. Роботи буде дуже багато.
Ви член постійної української делегації у ПАРЄ. На зимовій сесії 2021 року ПАРЄ попри протести України, ПАРЄ ратифікувала повноваження делегації росії. Станом на лютий 2023 Парламентська асамблея Ради Європи – єдина міжнародна організація, яка виключила росію зі своїх лав. Чому відбулася така важлива трансформація Асамблеї і чому на це досі не спромоглися інші організації?
Це складне питання і велика робота, адже москва десятиліттями годувала європейських чиновників, культивувала там корупцію, вживлювала своїх агентів. Масштаби цього монстра годі уявити, а тут ще й треба його побороти. ПАРЄ показала приклад, як це можна зробити в короткий час. Зокрема, це і завдяки активній роботі української делегації, представників країн Балтії, Польщі, Британії та інших, які були нашими однодумцями щодо усвідомлення небезпек і викликів війни росії проти України, тому і підтримали майже стовідсотково ключові рішення. Відтак в ПАРЄ немає росії і білорусі як тих країн, які порушили верховенство права, міжнародні закони і домовленості, немає там і російської мови. Це показовий факт щодо країни-терориста, країни-агресора і її громадян. Це не лише вигнання, це політична страта тих, хто на боці зла.
Читати ще: «ПАРЄ стала потужною платформою для захисту інтересів України», – депутатка від Волині
Нам дуже допомагає міжнародна спільнота, але й волонтерську роботу українців важко переоцінити. Як підсумуєте результати вашого волонтерського фронту?
Підтримка армії та волонтерів для мене розпочалася задовго до 24 лютого. Бо війна триває не рік, а вже понад 8 років. Але, звісно, після 24 лютого допомога набула інших масштабів. Це і власні витрачені кошти на потреби військових, залучені з інших країн чи інших організацій, донорів, співпраця із благодійними фондами і організаціями. Це й організаційна робота (з перших днів вторгнення я працювала в координаційному штабі, в інших неформальних об’єднаннях). Відверто кажучи, я переконана, що це треба робити без зайвої демонстрації, лише за покликом серця і з відповідальності перед людьми. Знаю сотні людей, які допомагають анонімно. Вони для мене приклад правила: можеш – зроби мовчки.
Після низки скандалів пов’язаних із виїздом деяких чиновників та депутатів за кордон не задля дипломатичної місії, а задля відпочинку, Кабмін видав постанову, яка забороняє на час війни виїзд держслужбовців за кордон без поважних причин, зокрема і жінок. Ваша думка з цього приводу?
Тут не все однозначно. Це про подвійні стандарти. Адже замість того, щоб по закону покарати тих, хто зловживав своїм службовим становищем і дозволяв собі жити не за законами воєнного часу (а таких чиновників різних рівнів не бракує), заборонили виїзди усім: чоловікам і жінкам, депутатам місцевого рівня і нардепам, міністерським високопосадовцям і нижчого рівня. Я виконала це розпорядження і не поїхала на важливий захід у Вашингтоні, де мали обговорити психологічну, медичну допомогу військовим та їх родинам. А інші поїхали. І нікого не карають... Тому я – за єдині правила і підходи.
До прикладу, голова громади чи староста від партнерів на привезе гуманітарку або жінки не поїдуть до своїх дітей. Є велике коло людей, які є вкрай ефективними. Вони працюють у Франції, Японії, США, вони організовують потужні заходи, вони роблять усе, аби світ не забував про Україну, цю роботу не можна згортати. Не кажучи вже про представників громад, вони їздять, вони привозять допомогу, автомобілі для ЗСУ, пожежні машини, швидкі, генератори. Я маю приклади голів громад, старост, депутатів з нашого 23 округу, які показують колосальну роботу на міжнародному рівні. Камінь-Каширська громада – в Польщі домовилися про допомогу, привезли, Маневичі – домовилися і з Литвою, і з Польщею, і вони теж надали їм допомогу, Любешів – аналогічно. Тобто, коли вони не мають тут, всередині країни можливостей, вони активізували свої партнерські контакти, і налаштували шалену підтримку і своїм громадам, і всій країні, і ЗСУ.
В Олександра Ірванця є рядки в одному з останніх віршів «Я ніколи не прощу росію. Чому відводиш очі, білорусь?» Що ви ніколи не пробачите росії та білорусі?
Я не прощу росії століття знущань над українцями, не прощу геноцид ХХ століття, не прощу цю війну, де 500 дітей убиті, понад 1000 поранені, 11 тисяч вивезені силоміць в росію, сотні осиротілих...
Не прощу за те, що жінки стали вдовами, а батьки хоронили своїх дітей, не прощу наше ампутоване майбутнє, не прощу скалічених душею і тілом наших людей. Не прощу наш замордований і знищений цвіт нації. Не прощу білорусі малодушшя...
У цьому пекельному вогні війни ми отримали гарт і тепер жодна сила нас не подужає. Я вірю.
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
Пам’ятаєте як розпочався ваш ранок 24 лютого 2022 року?
Ранок 24 лютого дуже добре пам’ятаю, він почався із вибухів і дзвінка колеги: «Прокидайтеся, почалося...». Ще з вечора я уже знала про можливий наступ і, здавалося, все підготувала:
помічників відправила з Києва, купила продуктів на кілька тижнів, розуміла, що парламент має працювати і ухвалювати рішення. Але о п’ятій ранку я наче заціпеніла і не знала, за що братися, бо в Раду йти ще рано, читання не йшло, не вдавалося зосередитися – думки просто зависали у концентрованій порожнечі. А потім почався ефір на радіо НВ, дзвінки від колег про те, що робимо далі, телефонували рідні, друзі з Луцька, інших міст.
Якщо чесно, війною в повітрі пахло вже давно, і щодня на парламентському тижні ми говорили лише про можливий наступ росіян, але, звісно, масштаби ніхто тоді не міг уявити. Тому я досі прокручую в голові, хто і що не так зробив... Питань для істориків, військових, СБУ і влади насправді багато. Це добре, що американські журналісти відтворили погодинний хронометраж подій перших тижнів, я вважаю, що і ми повинні це зробити і для самоаналізу, і в пам’ять про тих, хто героїчно загинув тоді і хто гине зараз.
Ви завжди на зв’язку зі своїми виборцями. Як змінилась після 24 лютого кількість звернень громадян і прохання, з якими звертаються?
Упродовж цього року ми всі змінилися. Війна створила іншу оптику бачення проблем. І мирні проблеми стали не сутнісними, ми всі зосередилися на питаннях допомоги ЗСУ, внутрішньо переміщеним громадянам, українцям за кордоном, хоча і є прохання розшукати близьких, допомогти коштами на лікування, ліквідацію пожеж. Однозначно, прохань з округу стало менше, натомість стало більше спільної волонтерської допомоги. Машини, дрони, генератори, буржуйки, медицина... Зрештою, це те, чим займається уся країна – збираємо, організовуємо, купуємо, веземо, спілкуємося з родинами загиблих, допомагаємо у вирішенні їх питань... Територія України стала одним єдиним округом. Усі працюють на одне і задля єдиного – перемоги.
Ви частий гість у своєму окрузі. Як нині живе 23 округ і як змінилося його життя?
Хоч виборці нашого 23 округу в тилу, ми всі усвідомлюємо наскільки це відносне поняття. Та і сусідство з Білоруссю робить цей спокій ілюзорним. Тому ми всі живемо одним бажанням – перемогти якнайшвидше армію агресора, і уся праця людей нашого округу на це скерована. Місцеве самоврядування і голови громад на місці і багато звичайних людей чимало роблять, надійними і відповідальними є ВЦА в Камінь-Каширському районі, потужним є волонтерський рух, який сформувався в своїй основі ще у 2014 році. На жаль, маємо і втрати. Ворог нещадно забирає життя наших захисників, нещадно робить жінок вдовами, а дітей сиротами, нещадно забирає дітей у батьків. Боляче дивитися у ці згорьовані обличчя. Водночас, нам треба вже думати про життя після війни, про післявоєнну відбудову, для цього важливий трудовий потенціал. Нам важливо, щоб повернулися українці, які за кордоном, нам важливо «ставити на ноги» і зміцнювати економіку. Роботи буде дуже багато.
Ви член постійної української делегації у ПАРЄ. На зимовій сесії 2021 року ПАРЄ попри протести України, ПАРЄ ратифікувала повноваження делегації росії. Станом на лютий 2023 Парламентська асамблея Ради Європи – єдина міжнародна організація, яка виключила росію зі своїх лав. Чому відбулася така важлива трансформація Асамблеї і чому на це досі не спромоглися інші організації?
Це складне питання і велика робота, адже москва десятиліттями годувала європейських чиновників, культивувала там корупцію, вживлювала своїх агентів. Масштаби цього монстра годі уявити, а тут ще й треба його побороти. ПАРЄ показала приклад, як це можна зробити в короткий час. Зокрема, це і завдяки активній роботі української делегації, представників країн Балтії, Польщі, Британії та інших, які були нашими однодумцями щодо усвідомлення небезпек і викликів війни росії проти України, тому і підтримали майже стовідсотково ключові рішення. Відтак в ПАРЄ немає росії і білорусі як тих країн, які порушили верховенство права, міжнародні закони і домовленості, немає там і російської мови. Це показовий факт щодо країни-терориста, країни-агресора і її громадян. Це не лише вигнання, це політична страта тих, хто на боці зла.
Читати ще: «ПАРЄ стала потужною платформою для захисту інтересів України», – депутатка від Волині
Нам дуже допомагає міжнародна спільнота, але й волонтерську роботу українців важко переоцінити. Як підсумуєте результати вашого волонтерського фронту?
Підтримка армії та волонтерів для мене розпочалася задовго до 24 лютого. Бо війна триває не рік, а вже понад 8 років. Але, звісно, після 24 лютого допомога набула інших масштабів. Це і власні витрачені кошти на потреби військових, залучені з інших країн чи інших організацій, донорів, співпраця із благодійними фондами і організаціями. Це й організаційна робота (з перших днів вторгнення я працювала в координаційному штабі, в інших неформальних об’єднаннях). Відверто кажучи, я переконана, що це треба робити без зайвої демонстрації, лише за покликом серця і з відповідальності перед людьми. Знаю сотні людей, які допомагають анонімно. Вони для мене приклад правила: можеш – зроби мовчки.
Після низки скандалів пов’язаних із виїздом деяких чиновників та депутатів за кордон не задля дипломатичної місії, а задля відпочинку, Кабмін видав постанову, яка забороняє на час війни виїзд держслужбовців за кордон без поважних причин, зокрема і жінок. Ваша думка з цього приводу?
Тут не все однозначно. Це про подвійні стандарти. Адже замість того, щоб по закону покарати тих, хто зловживав своїм службовим становищем і дозволяв собі жити не за законами воєнного часу (а таких чиновників різних рівнів не бракує), заборонили виїзди усім: чоловікам і жінкам, депутатам місцевого рівня і нардепам, міністерським високопосадовцям і нижчого рівня. Я виконала це розпорядження і не поїхала на важливий захід у Вашингтоні, де мали обговорити психологічну, медичну допомогу військовим та їх родинам. А інші поїхали. І нікого не карають... Тому я – за єдині правила і підходи.
До прикладу, голова громади чи староста від партнерів на привезе гуманітарку або жінки не поїдуть до своїх дітей. Є велике коло людей, які є вкрай ефективними. Вони працюють у Франції, Японії, США, вони організовують потужні заходи, вони роблять усе, аби світ не забував про Україну, цю роботу не можна згортати. Не кажучи вже про представників громад, вони їздять, вони привозять допомогу, автомобілі для ЗСУ, пожежні машини, швидкі, генератори. Я маю приклади голів громад, старост, депутатів з нашого 23 округу, які показують колосальну роботу на міжнародному рівні. Камінь-Каширська громада – в Польщі домовилися про допомогу, привезли, Маневичі – домовилися і з Литвою, і з Польщею, і вони теж надали їм допомогу, Любешів – аналогічно. Тобто, коли вони не мають тут, всередині країни можливостей, вони активізували свої партнерські контакти, і налаштували шалену підтримку і своїм громадам, і всій країні, і ЗСУ.
В Олександра Ірванця є рядки в одному з останніх віршів «Я ніколи не прощу росію. Чому відводиш очі, білорусь?» Що ви ніколи не пробачите росії та білорусі?
Я не прощу росії століття знущань над українцями, не прощу геноцид ХХ століття, не прощу цю війну, де 500 дітей убиті, понад 1000 поранені, 11 тисяч вивезені силоміць в росію, сотні осиротілих...
Не прощу за те, що жінки стали вдовами, а батьки хоронили своїх дітей, не прощу наше ампутоване майбутнє, не прощу скалічених душею і тілом наших людей. Не прощу наш замордований і знищений цвіт нації. Не прощу білорусі малодушшя...
У цьому пекельному вогні війни ми отримали гарт і тепер жодна сила нас не подужає. Я вірю.
Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
![](/public/images/coment_smile.png)
Коментарів: 0
Приголомшливе відкриття: археологи знайшли рештки храму, де Ісус творив біблійні дива
Сьогодні 00:35
Сьогодні 00:35
У Помпеях археологи відкопали чоловіка та жінку, які загинули внаслідок виверження вулкану
Сьогодні 00:16
Сьогодні 00:16
15 серпня: свята, події, факти. Успіння Пресвятої Богородиці та Всесвітній день величі
Сьогодні 00:00
Сьогодні 00:00
Їздила п'яною і без прав на чужому мотоциклі: суд вдруге за рік покарав волинянку![](/public/images/logo.png)
14 Серпня 2024 23:43
![](/public/images/logo.png)
14 Серпня 2024 23:43
Економічна ситуація в країні: більшість українців заявляють про погіршення за останній рік
14 Серпня 2024 23:25
14 Серпня 2024 23:25
На Волині заготівля лісових ресурсів додала бюджету 55 млн грн ренти
14 Серпня 2024 23:07
14 Серпня 2024 23:07
Художник з Швеції передав волинським військовим квадроцикл, квадрокоптер та генератор
14 Серпня 2024 22:48
14 Серпня 2024 22:48
Утримувала людей у трудовому рабстві: суд ухвалив вирок волинській фермерці
14 Серпня 2024 22:29
14 Серпня 2024 22:29
У Луцьку рятувальники допомогли чоловіку, який впав у рів
14 Серпня 2024 22:10
14 Серпня 2024 22:10
Уряд хоче позбавляти статусу ветерана війни за вчинення тяжкого злочину
14 Серпня 2024 21:51
14 Серпня 2024 21:51
Квадрокоптери та БпЛА: луцьким військовим надійшла допомога
14 Серпня 2024 21:32
14 Серпня 2024 21:32
Додати коментар:
УВАГА! Користувач www.volynnews.com має розуміти, що коментування на сайті створені аж ніяк не для політичного піару чи антипіару, зведення особистих рахунків, комерційної реклами, образ, безпідставних звинувачень та інших некоректних і негідних речей. Утім коментарі – це не редакційні матеріали, не мають попередньої модерації, суб’єктивні повідомлення і можуть містити недостовірну інформацію.