Стародавнє домашнє начиння у волинській школі перетворили на оркестр
![](/resize/450x337/r/files/news/2016/07-07/194620/Psn4McYpqRIw.jpg)
Сільська школа в Будках Маневицього району володіє дорогоцінним скарбом – діамантом на ймення «Косарики». У цьому ансамблі талант дітей і їхнього керівника такий багатогранний, що конкурентів на цілій Волині не знайдете. Про це йдеться на сторінках щотижневика Волинські Новини (№ 23).
«Ми справді є чи не єдиним в області ансамблем шумових інструментів. Тож коли виходимо на сцену – глядач спершу робить квадратні очі, а потім оплесками не відпускає за куліси», – не без гордості каже музичний керівник «Косариків», він же – заступник директора Будківської школи Віталій Шевчук.
І дивуватися глядачам є чому. У вишиванки вбрані, стрічками-брилями прикрашені, діти несуть у руках не лише бубон, а речі, які, здавалося, тільки в господарстві й використовуються: граблі, косу, молоток, рогачі, маслобійки, гребінь – загалом два десятки предметів домашнього вжитку.
«Якщо чесно, то ідея створити такий ансамбль належить моєму однокласникові Русланові Крищуку. Це він, коли перейшов із директора будинку культури на музкерівника в школі, вирішив чимось подивувати і директора, і все село. Тому й запропонував відродити колектив, у схожому на який ми з ним самі в юності грали», – провадить наш оповідач.
Коли три роки тому ансамбль «Косарики» дебютував, у ньому налічувалося до 15 школярів і стільки ж – музичних інструментів. Зібрати старовинні речі побуту, каже заступник директора, було нескладно. Просто кинули клич на три довколишні села – Рудки, Будки, Кам’януху – й отримали музінвентар, вік якого сягав до ста літ!«Аби дерев’яні речі стали оркестровими, ми трохи в інтернеті підказку шукали, трохи самі звуки на слух брали. Та врешті розклали інструменти на партії. Низькі частоти нам забезпечують коса, вила, копаниця, старовинна праска. Середнє звучання дають гребінка, рубель та рахівниця, а високий звук – ложки, дзвіночки й подібне», – перелічує Віталій Шевчук.Першим глядачем ансамблю-самородка став колектив школи: учні, батьки, вчителі. На дебютному концерті оплески такі лунали, що здавалося, й Рудки з Кам’янухою чують. Невдовзі талановитий гурт уже виступав на районній сцені. Знову – овації та призові місця у творчих конкурсах. А далі – Луцьк, де в обласному фестивалі «Золоті зернини» два роки поспіль «Косарики» входили до трійки призерів.
«Цього року фестиваль, щоправда, не проводили. Але глядацької уваги нам від того не бракувало. Зарядити волинян позитивною енергетикою нас кличуть у заклади культури й мистецтва. Нещодавно виступали в Луцьку на сцені педагогічного коледжу – і глядачі теж не втримувалися, аби не підхопити наші підспівки «Ішов козак потайком», «За нашим стодолом», а найдужче – «Із сиром пироги», - каже керівник.
До вересня ще, здається, далеко, і юні артисти більше в лісі на грибах та ягодах, ніж на репетиціях. Але керівництво «Косариків» уже міркує: чим би з нового навчального року публіку подивувати?
«У липні виповниться рік відтоді, як «батька» ансамблю – Руслана Крищука – мобілізували в АТО. Тому ми всі нетерпеливо чекаємо Руслана Антоновича і плануємо вже разом із ним набрати до «Косариків» молодшого покоління. Є навіть думка вбрати маленьких артистів не просто у вишиванки, а в автентичне – полотняні сорочки й постоли. Оце буде фурор!», - зауважує нинішній муз керівник.
Оксана БУБЕНЩИКОВА, Маневицький район
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
«Ми справді є чи не єдиним в області ансамблем шумових інструментів. Тож коли виходимо на сцену – глядач спершу робить квадратні очі, а потім оплесками не відпускає за куліси», – не без гордості каже музичний керівник «Косариків», він же – заступник директора Будківської школи Віталій Шевчук.
І дивуватися глядачам є чому. У вишиванки вбрані, стрічками-брилями прикрашені, діти несуть у руках не лише бубон, а речі, які, здавалося, тільки в господарстві й використовуються: граблі, косу, молоток, рогачі, маслобійки, гребінь – загалом два десятки предметів домашнього вжитку.
«Якщо чесно, то ідея створити такий ансамбль належить моєму однокласникові Русланові Крищуку. Це він, коли перейшов із директора будинку культури на музкерівника в школі, вирішив чимось подивувати і директора, і все село. Тому й запропонував відродити колектив, у схожому на який ми з ним самі в юності грали», – провадить наш оповідач.
Коли три роки тому ансамбль «Косарики» дебютував, у ньому налічувалося до 15 школярів і стільки ж – музичних інструментів. Зібрати старовинні речі побуту, каже заступник директора, було нескладно. Просто кинули клич на три довколишні села – Рудки, Будки, Кам’януху – й отримали музінвентар, вік якого сягав до ста літ!«Аби дерев’яні речі стали оркестровими, ми трохи в інтернеті підказку шукали, трохи самі звуки на слух брали. Та врешті розклали інструменти на партії. Низькі частоти нам забезпечують коса, вила, копаниця, старовинна праска. Середнє звучання дають гребінка, рубель та рахівниця, а високий звук – ложки, дзвіночки й подібне», – перелічує Віталій Шевчук.Першим глядачем ансамблю-самородка став колектив школи: учні, батьки, вчителі. На дебютному концерті оплески такі лунали, що здавалося, й Рудки з Кам’янухою чують. Невдовзі талановитий гурт уже виступав на районній сцені. Знову – овації та призові місця у творчих конкурсах. А далі – Луцьк, де в обласному фестивалі «Золоті зернини» два роки поспіль «Косарики» входили до трійки призерів.
«Цього року фестиваль, щоправда, не проводили. Але глядацької уваги нам від того не бракувало. Зарядити волинян позитивною енергетикою нас кличуть у заклади культури й мистецтва. Нещодавно виступали в Луцьку на сцені педагогічного коледжу – і глядачі теж не втримувалися, аби не підхопити наші підспівки «Ішов козак потайком», «За нашим стодолом», а найдужче – «Із сиром пироги», - каже керівник.
До вересня ще, здається, далеко, і юні артисти більше в лісі на грибах та ягодах, ніж на репетиціях. Але керівництво «Косариків» уже міркує: чим би з нового навчального року публіку подивувати?
«У липні виповниться рік відтоді, як «батька» ансамблю – Руслана Крищука – мобілізували в АТО. Тому ми всі нетерпеливо чекаємо Руслана Антоновича і плануємо вже разом із ним набрати до «Косариків» молодшого покоління. Є навіть думка вбрати маленьких артистів не просто у вишиванки, а в автентичне – полотняні сорочки й постоли. Оце буде фурор!», - зауважує нинішній муз керівник.
Оксана БУБЕНЩИКОВА, Маневицький район
Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
![](/public/images/coment_smile.png)
Коментарів: 0
Кілька штрихів до історії Лютеранської кірхи у Луцьку
Сьогодні 11:59
![](/public/images/logo.png)
Сьогодні 11:59
На Волині судять вʼязнів, які видурювали гроші в матерів і дружин зниклих чи полонених воїнів
Сьогодні 11:31
Сьогодні 11:31
На Волині Ford врізався у відбійник, водій у реанімації
Сьогодні 11:02
Сьогодні 11:02
В Україні з'явиться новий інклюзивний вагон
Сьогодні 10:34
Сьогодні 10:34
Щомісяця малює нову «Венеру війни»: в Луцьку виставили роботи, присвячені часу. Фото 16+
Сьогодні 09:36
![](/public/images/logo.png)
Сьогодні 09:36
Росіяни просуваються на трьох напрямках: подробиці від ISW
Сьогодні 09:07
Сьогодні 09:07
Польща відмовилася збивати ракети і дрони РФ
Сьогодні 08:38
Сьогодні 08:38
Додати коментар:
УВАГА! Користувач www.volynnews.com має розуміти, що коментування на сайті створені аж ніяк не для політичного піару чи антипіару, зведення особистих рахунків, комерційної реклами, образ, безпідставних звинувачень та інших некоректних і негідних речей. Утім коментарі – це не редакційні матеріали, не мають попередньої модерації, суб’єктивні повідомлення і можуть містити недостовірну інформацію.