Війна в Іраці та на Сході очима миротворця з Волині
Постійно в різних точках планети виникають військові конфлікти, і з’являється необхідність у миротворчих силах, здатних ці конфлікти врегулювати. На рахунку українських миротворців - участь у більше ніж двадцяти міжнародних операціях у таких країнах світу, як Косово, Боснія і Герцоговина, Ангола, Македонія, Гватемала, Ірак, Ліван, Ефіопія та інші.
Миротворчі війська ще називають «блакитними касками». Це об’єднані під егідою ООН спільні миротворчі сили, спрямовані на підтримання миру та безпеки, примирення ворогуючих сторін. Час миротворців, що здійснюють патрулювання вздовж лінії припинення вогню між суверенними державами, давно минув. Нинішні миротворчі операції ООН набувають все більш складного і багатопланового характеру. Адже підтримання стабільності у різних регіонах планети – завдання надскладне, а про мир мріють всі.
Сьогоднішня розповідь про нашого земляка, полковника у відставці Віталія Окуневича, який не з оповідей, а з власного досвіду знає, що означає бути миротворцем.
Народився Віталій Окуневич у селі Сокіл Рожищенського району. У рідному селі закінчив середню школу і обрав для себе справжню чоловічу професію – бути військовим.
- Було і є престижно захищати Батьківщину, - так просто пояснює Віталій Леонтійович свій професійний вибір.
Закінчив наш співрозмовник Київський інститут сухопутних військ, згодом Національну академію оборони України. Здобув військову професію - інженер з ремонту та експлуатації військової автомобільної техніки. Перший професійний досвід здобув у повітряно-десантних військах, шостій окремій аеромобільній бригаді, що дислокувалася у Львівській області.
- Теорію, здобуту у виші, довелося навчитися застосовувати на практиці. Це було цікаво, тому у виборі професії не розчарувався, - зізнається Віталій Леонтійович.
І судячи з усього, вдавалось це чоловікові відмінно. Адже вже у 2004 році у званні майора Віталій Окуневич став заступником командира 80 окремого аеромобільного полку з озброєння, а це організація експлуатації, ремонту озброєння і військової техніки, забезпечення матеріально-технічними засобами, ракетами та боєприпасами.
Окремою сторінкою у військовій біографії полковника Віталія Окуневича є участь у миротворчій місії в Іраці. Це був травень 2005-го, коли Віталій Леонтійович підписав шестимісячний контракт. 81-шу тактичну групу, що була сформована на базі 80-го окремого аеромобільного полку і в складі багатонаціональних сил виконувала миротворчу місію в Іраці, очолив генерал-майор Сергій Горошніков. А заступником командира тактичної групи з логістики став Віталій Окуневич.
Основними завданнями миротворців, зокрема 81-ої тактичної групи, були: боротьба з незаконними військовими формуваннями, підтримання миру та спокою в провінції Ель-Кут, охорона частини ірано-іракського кордону, супровід логістичних конвоїв, навчання новоствореної іракської армії та відновлення інфраструктури республіки Ірак.
- Тільки-но ми приземлилися ІЛ-76 в аеропорту Аль-Кут, як відчули присмак війни. А вже через два тижні під час охорони та супроводу був обстріляний наш конвой. Звичайно, небезпека була повсякчас, але серйозні бої та напади траплялися нечасто, - розповідає Віталій Окуневич. – Загалом, східні країни – це інша ментальність, інша віра, інші погляди, тому зрозуміти їх нам було важко. Вразила також бідність місцевого населення і розкіш поплічників Хусейна. Ми намагалися просто виконувати накази, а досвід участі в афганській війні командира групи Сергія Горошнікова допомагав знайти вихід з будь-якої скрутної ситуації.
Це завдяки його виваженості, правильній військовій тактиці наша тактична група успішно завершила свою миротворчу місію, не втративши жодного військовослужбовця, - так небагатослівно розповідає Віталій Окуневич про місяці служби в чужій невідомій країні.
До слова, замість обумовлених півроку Віталій Окуневич ніс миротворчу місію в Іраці дев’ять місяців, адже їхня 81-ша тактична група була останньою військовою частиною Збройних сил України в складі багатонаціональних сил в Іраці.
А далі знову була служба у 80-му аеромобільному полку. Щоденні, хоч військові, але спокійні будні, бо над головою було мирне небо. Не боліло за сина серце у батьків, спокійною була й дружина.
І ось настав 2014-ий. На той час вже полковник Віталій Окуневич обіймав посаду начальника бронетанкової служби оперативного командування «Північ» і сім’я мешкала у Рівному. В кінці травня військовий отримує наказ вищого керівництва про організацію експлуатації, ремонту, технічного обслуговування, забезпечення запчастинами бронетанкової техніки сектору «А» та відправляється в Старобільський район Луганської області.
- На той час тодішнє керівництво армії, на жаль, не приділяло значної уваги ролі бойової техніки в бою. На противагу Іраку, до застосування техніки допускалися нефахівці. І, як наслідок, за 2014 рік зі 100 відсотків втрат ОВТ за цей період 70 було втрачено з експлуатаційних причин. Також на той час керівництво держави не хотіло брати на себе відповідальності, не приймало вольового рішення, тому й Крим віддали без жодного пострілу. А Росія розуміє тільки силу, - в цьому переконаний наш співрозмовник.
Після довготривалої участі у військовому конфлікті на сході України, досвідчений військовий бачить два варіанти розвитку подій. Якщо влада спроможеться на рішучі та відповідальні кроки, буде закінчення війни, хоч, звичайно, будуть і втрати. Після введення миротворців, конфлікт буде заморожений, а не вирішений.
З грудня 2017 року Віталій Окуневич – полковник у відставці. Ні, він не покинув військову справу, зізнається, взяв невелику перерву. Натомість контрактником військової служби з 2016 року стала його дружина Олена, яка працює у військовій частині оператором зв’язку.
Віталій Окуневич бачить перспективу в контрактній армії. Проте полковник переконаний, що військові мають бути мотивовані та захищені, мають бути професіоналами своєї справи. Необхідна і строкова служба, бо основне завдання справжнього чоловіка – вміння захистити себе, свою землю та сім’ю - ніхто не відміняв. І сьогодні воно дуже актуальне для України, де обговорюється доцільність введення миротворчих військ для вирішення конфлікту на Донбасі.
Тетяна Боярин
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
Миротворчі війська ще називають «блакитними касками». Це об’єднані під егідою ООН спільні миротворчі сили, спрямовані на підтримання миру та безпеки, примирення ворогуючих сторін. Час миротворців, що здійснюють патрулювання вздовж лінії припинення вогню між суверенними державами, давно минув. Нинішні миротворчі операції ООН набувають все більш складного і багатопланового характеру. Адже підтримання стабільності у різних регіонах планети – завдання надскладне, а про мир мріють всі.
Сьогоднішня розповідь про нашого земляка, полковника у відставці Віталія Окуневича, який не з оповідей, а з власного досвіду знає, що означає бути миротворцем.
Народився Віталій Окуневич у селі Сокіл Рожищенського району. У рідному селі закінчив середню школу і обрав для себе справжню чоловічу професію – бути військовим.
- Було і є престижно захищати Батьківщину, - так просто пояснює Віталій Леонтійович свій професійний вибір.
Закінчив наш співрозмовник Київський інститут сухопутних військ, згодом Національну академію оборони України. Здобув військову професію - інженер з ремонту та експлуатації військової автомобільної техніки. Перший професійний досвід здобув у повітряно-десантних військах, шостій окремій аеромобільній бригаді, що дислокувалася у Львівській області.
- Теорію, здобуту у виші, довелося навчитися застосовувати на практиці. Це було цікаво, тому у виборі професії не розчарувався, - зізнається Віталій Леонтійович.
І судячи з усього, вдавалось це чоловікові відмінно. Адже вже у 2004 році у званні майора Віталій Окуневич став заступником командира 80 окремого аеромобільного полку з озброєння, а це організація експлуатації, ремонту озброєння і військової техніки, забезпечення матеріально-технічними засобами, ракетами та боєприпасами.
Окремою сторінкою у військовій біографії полковника Віталія Окуневича є участь у миротворчій місії в Іраці. Це був травень 2005-го, коли Віталій Леонтійович підписав шестимісячний контракт. 81-шу тактичну групу, що була сформована на базі 80-го окремого аеромобільного полку і в складі багатонаціональних сил виконувала миротворчу місію в Іраці, очолив генерал-майор Сергій Горошніков. А заступником командира тактичної групи з логістики став Віталій Окуневич.
Основними завданнями миротворців, зокрема 81-ої тактичної групи, були: боротьба з незаконними військовими формуваннями, підтримання миру та спокою в провінції Ель-Кут, охорона частини ірано-іракського кордону, супровід логістичних конвоїв, навчання новоствореної іракської армії та відновлення інфраструктури республіки Ірак.
- Тільки-но ми приземлилися ІЛ-76 в аеропорту Аль-Кут, як відчули присмак війни. А вже через два тижні під час охорони та супроводу був обстріляний наш конвой. Звичайно, небезпека була повсякчас, але серйозні бої та напади траплялися нечасто, - розповідає Віталій Окуневич. – Загалом, східні країни – це інша ментальність, інша віра, інші погляди, тому зрозуміти їх нам було важко. Вразила також бідність місцевого населення і розкіш поплічників Хусейна. Ми намагалися просто виконувати накази, а досвід участі в афганській війні командира групи Сергія Горошнікова допомагав знайти вихід з будь-якої скрутної ситуації.
Це завдяки його виваженості, правильній військовій тактиці наша тактична група успішно завершила свою миротворчу місію, не втративши жодного військовослужбовця, - так небагатослівно розповідає Віталій Окуневич про місяці служби в чужій невідомій країні.
До слова, замість обумовлених півроку Віталій Окуневич ніс миротворчу місію в Іраці дев’ять місяців, адже їхня 81-ша тактична група була останньою військовою частиною Збройних сил України в складі багатонаціональних сил в Іраці.
А далі знову була служба у 80-му аеромобільному полку. Щоденні, хоч військові, але спокійні будні, бо над головою було мирне небо. Не боліло за сина серце у батьків, спокійною була й дружина.
І ось настав 2014-ий. На той час вже полковник Віталій Окуневич обіймав посаду начальника бронетанкової служби оперативного командування «Північ» і сім’я мешкала у Рівному. В кінці травня військовий отримує наказ вищого керівництва про організацію експлуатації, ремонту, технічного обслуговування, забезпечення запчастинами бронетанкової техніки сектору «А» та відправляється в Старобільський район Луганської області.
- На той час тодішнє керівництво армії, на жаль, не приділяло значної уваги ролі бойової техніки в бою. На противагу Іраку, до застосування техніки допускалися нефахівці. І, як наслідок, за 2014 рік зі 100 відсотків втрат ОВТ за цей період 70 було втрачено з експлуатаційних причин. Також на той час керівництво держави не хотіло брати на себе відповідальності, не приймало вольового рішення, тому й Крим віддали без жодного пострілу. А Росія розуміє тільки силу, - в цьому переконаний наш співрозмовник.
Після довготривалої участі у військовому конфлікті на сході України, досвідчений військовий бачить два варіанти розвитку подій. Якщо влада спроможеться на рішучі та відповідальні кроки, буде закінчення війни, хоч, звичайно, будуть і втрати. Після введення миротворців, конфлікт буде заморожений, а не вирішений.
З грудня 2017 року Віталій Окуневич – полковник у відставці. Ні, він не покинув військову справу, зізнається, взяв невелику перерву. Натомість контрактником військової служби з 2016 року стала його дружина Олена, яка працює у військовій частині оператором зв’язку.
Віталій Окуневич бачить перспективу в контрактній армії. Проте полковник переконаний, що військові мають бути мотивовані та захищені, мають бути професіоналами своєї справи. Необхідна і строкова служба, бо основне завдання справжнього чоловіка – вміння захистити себе, свою землю та сім’ю - ніхто не відміняв. І сьогодні воно дуже актуальне для України, де обговорюється доцільність введення миротворчих військ для вирішення конфлікту на Донбасі.
Тетяна Боярин
Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, аби першими дізнаватись найактуальніші новини Волині, України та світу
![](/public/images/coment_smile.png)
Коментарів: 2
![](/public/images/user_no_foto.png?1725146927)
51 омбр
Показати IP
29 Травня 2018 21:04
Пан Окуневич розкрийте нам секрет успіху Ковальчука ( на фото за вашою спиною). А іменно як можна до 2013 року побувати в 10 миротворчих місіях , отримати квартиру у Володимері та Львові.
![](/public/images/user_no_foto.png?1725146927)
Я
Показати IP
30 Травня 2018 00:30
Туда їхали за грошима а не Україну захищати, маю пару знайомих які їхали туда за зарплатою. А це не патріотизм а заробітки
У Швейцарії вигадали новий шоколад: інгредієнти та смак
Сьогодні 00:32
Сьогодні 00:32
Влетів у Volkswagen та пошкодив його: на Волині судили велосипедиста за спричинення ДТП![](/public/images/logo.png)
31 Серпня 2024 23:45
![](/public/images/logo.png)
31 Серпня 2024 23:45
Свята відзначали в єдиному магазині: чим живе волинське село на 100 людей
31 Серпня 2024 23:17
31 Серпня 2024 23:17
В Україні виробники зможуть реєструвати продукти з географічним зазначенням
31 Серпня 2024 22:49
31 Серпня 2024 22:49
Графік вимкнення електроенергії на Волині 1 вересня
31 Серпня 2024 22:21
31 Серпня 2024 22:21
У Луцьку горить кафе. Відео
31 Серпня 2024 21:53
31 Серпня 2024 21:53
У Луцькому районі 83-річна жінка впала в 10-метрову криницю
31 Серпня 2024 21:35
31 Серпня 2024 21:35
У застосунку Армія+ з'явиться електронне посвідчення військового
31 Серпня 2024 21:05
31 Серпня 2024 21:05
Волинянина покарали, бо знайшов і забрав додому гранату, коли гуляв із дітьми![](/public/images/logo.png)
31 Серпня 2024 20:36
![](/public/images/logo.png)
31 Серпня 2024 20:36
Важкохворій одномісячній дівчинці з Волині терміново збирають гроші на лікування
31 Серпня 2024 20:07
31 Серпня 2024 20:07
Додати коментар:
УВАГА! Користувач www.volynnews.com має розуміти, що коментування на сайті створені аж ніяк не для політичного піару чи антипіару, зведення особистих рахунків, комерційної реклами, образ, безпідставних звинувачень та інших некоректних і негідних речей. Утім коментарі – це не редакційні матеріали, не мають попередньої модерації, суб’єктивні повідомлення і можуть містити недостовірну інформацію.